Leksinton, Virdžinija
Vojni Instutut Virdžinije
POLJE IZGUBLJENIH CIPELA
Zasnovano na istinitoj priči
Svake godine u vojnom institutu Virdžinije održava se parada u čast kadeta koji su
položili svoje živote na prekretnici Građanskog rata,
15.maja 1864.godine, sedam prijatelja je marširalo u Bici za Nju Market.
Samo četvorica su preživela.
Guvernerova rezidencija, Ričmond, 1958. Kad sam imao 12 godina,
moj otac je bio guverner Virdžinije.
I niko od nas, u to vreme, nije to znao,
ali naš svet je bio pred eksplozijom zbog pitanja ropstva u Americi.
Srce mog oca odavno se promenilo u vezi te teme,
i jedne noći me je odveo na mesto koje će me zauvek promeniti.
Ponovo čitaš Engleza? -Hoću li da budem streljan zbog izdaje, oče?
Najverovatnije.
Jedan od tih dugih naslova, zar ne?
"Lična istorija, avanture, iskustvo,
zapažanja Dejvida Koperfilda, mlađeg od Blanderstoun Rukerija..."
Koja, u svakom slučaju, nikad nije trebalo da bude objavljena.
Pročitao si je. Valjda je zato ovde.
Verovatno. Uzmi svoj kaput, Džone.
Idemo malo da se provozamo.
Mislim da mi se više ne sviđaju ova iznenadna putovanja, oče.
Zato što su ona obično životne lekcije? -Tačno.
Pa, pričaj mi o predstavi na koju te je majka vodila u Filadelfiji.
Misliš na "Čiča Tominu kolibu"?
I zašto nismo razgovarali o tome?
Zato što se nećemo složiti,
a neslaganje sa tobom je vrlo neprijatno.
Tvoja majka je rekla da nisi bio baš impresioniran time.
Mislim da su to napravili ljudi koji nas ne vole.
Da. Pa,
ima mnogo takvih u Filadelfiji.
Dobro, dame i gospodo!
Počinjemo! Dođite! Dođite!
Svideće vam se ono što večeras imamo u ponudi!
Početna cena je 275... -Javna prodaja robova.
Nesumnjivo ti ljudi u Filadelfiji ne bi to odobrili.
Prodato za 300 dolara.
Ti ne ideš? -Džone, nisam znao da ti treba pomoć
da formiraš sopstveno mišljenje.
...za večerašnju licitaciju. Ovi robovi su obučeni
od nekih od naših najuglednijih građana u oblasti centralne Virdžinije.
Pažnja! Pažnja! Brže, dame i gospodo! Prodaja počinje!
Ova lepa grupa robova pripada imanju pokojnog
pukovnika Vilijama Džaspera iz Amilije.
Ne prodaju se jer su loši, nego zbog prodaje imanja!
Imamo svih vrsta. Stare, mlade, muškarce i žene, devojke i dečake!
I kao što neki od vas znaju ili ne znaju, plantaža robova pukovnika Džaspera
donela mu je prilično novca u poslednjih 20 godina!
Gospodo, ono što ovde imamo da vam ponudimo je prokleto dobro,
Stari gospodin Lampkin, čak se i oženio jednom od njih!
Nećete naći trag biča ni na jednoj od njih!
Ne govorimo o nekoj lošoj žigosanoj grupi iz Luizijane!
Imamo najbolju grupu robova iz cele centralne Virdžinije, večeras ovde!
Osoblje pukovnika Džaspera predstavlja najbolju grupu u državi!
Ovo je najbolja grupa trpezarijskih sluga,
radnika na farmi, kuvara, mlekadžija, krojačica, pralja,
i najperspektivnija grupa vrelih mladih žena spremnih za parenje.
Marta En je omiljena u domaćinstvu.
Savršeno zdrava, bez ikakve mane.
Pogledajte taj ten.
Nudim vam Martu En po nižoj ceni,
jer je želja svih zainteresovanih da ostanu zajedno. Ovaj Izrael
nije neko koga bi mogli da nazovemo sposobnim čovekom,
slomio je nogu u polju, koju nisu baš dobro namestili,
ali može da radi sve vrste lakših poslova,
i možete da dobijete njega i ovu decu vrlo jeftino!
Gospodari, ako kupite mene,
decu i Martu En,
Bog zna da ću raditi do smrti.
Hajde. Uopšte nema ponuda?
400. Da li čujem 450?
Hajde, ljudi, 450! Vidite nju! On može da radi!
Ovo je jedna od najboljih grupa robova
koju ćemo videti večeras, dame i gospodo!
400 prvi put. 400 drugi put. Prodato!
Hoćete li uzeti Izraela i decu sa njom?
Ne. Srećan sam što mogu da priuštim i jedno od njih.
Ne treba mi više usta da hranim, osim nje.
Ne, molim vas! Ne!
Ne ostavljajte me!
Ne vodite me! -Imaćeš ti još dece, gospođice.
Hajde! -Ne! Izraele!
Ne! Izraele!
Dame i gospodo...
Pet godina kasnije, Građanski rat počeo je da se približava dolini Šenandoa,
mestu gde je bila vojna škola u koju me je poslao moj otac
kad je postao general u Konfederalnoj armiji.
Imao sam 17 godina i bio na drugoj godini vojnog instituta Virdžinije.
Džoni Vajs! Uvek žuri!
Misliš da će on moći? On je zec, miš.
Savršen je, kao da je poslat pravo iz raja. Skupi momke.
U redu.
Dobro jutro, mladi gospodine.
Dozvolite da vam pomognem da odnesete to u kasarnu.
Ali, gospodine, vi ste stariji kadet.
To je tačno. Jednog dana, biće veličanstveno od tebe,
ako nađeš neki način da mi uzvratiš moju ljubaznost.
Pa, zamisli ovo. Odbor za doček.
Roberte, hajde da upoznaš neke od momaka.
Ovo je Dak. -Hajde da te raspakujemo.
A ovo je Džek Stanard, pravi vojnik i zaista opak čovek.
Ako želiš da odrasteš i budeš muškarac, obrati pažnju na njega, a ne na mene.
Ako tražiš lagano napredovanje, došao si na pogrešno mesto.
Ovo zgodno stvorenje je naš specijalizant Jevrej.
On se u stvari zove Mojsije, i umetnik je.
Ima najbolje srce u družini,
ako ti ikad bude trebalo nečije rame za plakanje.
Počećemo tako što ću ti reći sve o ovom Semiju ovde, tako da možeš da se zaštitiš.
Zar ne bi mogao da nacrtaš jednu, ali bez odeće?
Šta imamo ovde?
Š-šta je to? -Pa, meni to izgleda kao hrana, sinko.
Je li ti ikao rekao da je rat?
Sakrivanje prehrambenih proizvoda je krijumčarenje.
Jasno kršenje propisa Instituta.
Trenutno otpuštanje. Možda čak i krivično delo.
O, Bobi, kako si mogao?
Kadete Stanard, da li biste mogli da dovedete dežurnog oficira?
Ja... ne znam odakle to tamo.
Ovo je kadet Garland Džeferson,
Dežurni oficir, u čijoj je nadležnosti ova stvar.
I pošto su članovi njegove porodice direktni potomci
Tomasa Džefersona i poseduju osam najvećih plantaža uopšte...
Dovoljno je, Atvile.
Sada, ako preuzmem odgovornost ovo ide nastavničkom veću
što će užasno da završi za dečaka. -O, molim vas, gospodine.
Dak, da li bi mi doveo Džona Vajsa? Da rešimo ovo u kasarni?
Bobi, ovo je Džon Vajs, naš nezvanični glavni sudija.
Njegov otac je jednom bio guverner ovog Komonvelta,
tako da je on nešto najbliže aristokrati, što možeš da nađeš u demokratiji.
Gledaj me u oči, sinko.
Reci mi istinu, kao da ti od toga zavisi život.
Jesi li uradio to? -Nisam, gospodine.
Kunem se dušom mog oca.
Verujem ovom detetu. Tražim dozvolu da to odmah rešimo ovde.
U redu. Razumeš sinko, ako ovo procuri, to bi moglo biti loše za kadeta Džefersona.
Zato, mora da bude neki dokaz kazne.
Hoćeš li da prihvatiš batinanje štapom?
Da, gospodine,
i hvala vam što ste bili tako milostivl.
Skini košulju.
Kadeti prve godine poznati su kao pacovi. Ti si pacov.
Ali ti si poseban pacov, razumeš li?
Ti si moj pacov. Ti si pod mojom zaštitom
i zaštitom svih ovde prisutnih.
Jesi li sa nama, Roberte?
O-O, da.
O, da, gospodine. -Želim da zauvek zapamtiš,
da je užasna nepravda, za koju si mislio da će danas da te snađe ovde
od jednog čoveka koji ima vlast nad drugim bez pristojnosti ili savesti
i potrebe da se potvrdi kodeks časti koja nadilazi iskušenja vlasti.
Na ovaj način te podižem iznad nivoa običnog pacova.
Bićeš poznat u našoj četi kao gospodin Pacov.
Da.
Sad obuci svoju košulju, sinko, pre nego što nađemo zdraviji primerak.
Gladan si, momče? -O, da, gospodine.
Šta kažete gospodo na malu ponoćnu rekviziciju?
Šta? -Nije važno! To je tradicija.
Tačno tamo.
U redu. U redu.
Hajde okolo.
Pomozi mi sa ovom kvakom.
Lagano. Lagano. -Hajde napred.
O, dobro miriše. -O, to dobro miriše!
Ima hleba za nas, momci. -Hajdemo?
To tamo je prilično dobro.
To je moje. To je moje.
Pa, dobro veče, Džadže.
Ne moraš da se bojiš starog Džadža, momče.
On je samo prgavi stari rob.
Možda sam vlasništvo ovog Instituta, ali upravnik me sluša
i imam puno poverenje komandanta.
Ja sam šef ove pekare. -Takođe imaš i sataru.
Nema ništa gore u vreme sukoba, nego što je krađa hrane.
Reci Džadžu zašto smo ovde, sinko. -Mi smo...
stvarno smo gladni, gospodine Džadž, a te vekne mirišu strašno dobro.
Ja sam novi, danas sam došao, ali gospodin Vajs rekao mi je
da je hleb najbolji deo ove škole.
Hajde, uzmi sebi jednu od tih vekni, sinko.
Pretpostavljam da bih mogao da odvojim tri ili četiri.
Hvala, Džadže. O, to je dobro.
Sveže je. -Nisam ovde došao radi poklona, Džadže.
Ovde sam da pregovaram o poslovnom aranžmanu.
Video si najbolje od nas na strelištu.
Jevrej je najbolji, a onda ti.
Donećemo par veverica, zečeva i oposuma,
par odbeglih pilića.
Tvoji ljudi će da podele meso. U zamenu ćemo da uzmemo malo hleba.
Vidiš, ovi uslovi ugovora su u nekim delovima malo ozbiljniji od drugih.
Ako se to sruši,
neće da padne na tebe.
Bela kuća, 29. marta 1864. Reci mi da je ovaj drugačiji.
Mislimo da jeste.
Ne boji se da preduzme akciju.
To je dobrodošla promena u odnosu na ostale vaše generale.
General Unije, Julisis S. Grant Neki ga zovu Grant kasapin.
Pa, gospodine, to bi moglo da bude baš ono što nam treba.
Generale, čestitam vam na vašoj pobedi i unapređenju.
Gospodo, hvala vam.
Kažu da ste general za kojeg se narod molio.
Takođe kažu da se borite kao divljak. -Slažem se sa obe konstatacije.
Rat nije ni opera, ni pozorište.
Ratuje se radi pobede.
Pobeda okončava smrt ljudi, okončava razaranja, započinje oporavak.
A da li je potrebna brutalnost da se pobedi?
Svaka igra ima svoja pravila, gospodine Predsedniče.
Da li igramo šah ili vodimo rat?
A ako bih vas imenovao za načelnika Generalštaba?
Napadaću naše neprijatelje u svako vreme i na svakom mestu.
Oduzeću mu njegove useve, njegovu stoku,
hranu koju je sklonio, njegove pruge, industriju, odeću,
njegovu municiju, barut, njegov čelik, naoružanje, so,
i uzeću mu cvet njegove mladosti.
Uništiću sve što moj neprijatelj voli i sve što može
da mu posluži ili da mu da nadu da može da pobedi.
Da li me vidite kao čudovište, gospodine Predsedniče?
Vidim vas kao istinskog generala.
Dolina Šenandoa gleda na Nju Market Gep. Jedini put nazad je preko Blu Ridža
preko našeg boka...
...kroz Nju Market Gep, i tu će Grant da ih pošalje.
Major Konfederacije Čarls Sempl Gospodine, general Li ne veruje
da će do napada doći ovog proleća.
General Konfederacije Džon C. Brekinridž Pa, onda, general Li potpuno greši.
Bivši potpredsednik Sjedinjenih Država. -Federalci će doći, i to uskoro.
Obavesti sve komandante brigada da koncentrišu vojsku
i što brže se pokrenu prema Nju Marketu.
Trebaće mi sve što imaju.
Gospodine, tražite od mene da kažem komandantima da general Li nije u pravu?
Pa, hvala Bogu da ste slušali. Neću morati da ponavljam.
Ako je general Grant vuk a mi jagnjad,
onda je Nju Market Gep sigurno naše grlo,
i verujte mi, vuk će da dođe.
Puške na rame!
Puške k nozi!
Puške na rame!
Puške k nozi!
Puške na rame!
Dobro sam. Dobro sam. -Puške k nozi!
Puške na rame!
Mogu ja to. Dobro sam.
Sem, pomozi mi. Hajde. Hajde.
Gospodine, bataljon je postrojen i spreman!
Svi kadeti su prisutni i spremni, gospodine!
Dame, možete li da nam pomognete?
Devojački pansion u okolini VMI
Možemo li... Hvala vam mnogo.
Pazite na njega. Hvala.
Mi...
Možemo li da vam pomognemo? -Mi...
Puške k nozi!
Je li mrtav?
Zar tako izgleda?
Puške na rame!
Imamo društvo!
Sem, šta se desilo? -Ne znam.
Gospo. Gospo?
O, moj Bože, on nije mrtav, zar ne?
Ne, gospo, bez obzira što je ta devojka zaključila suprotno.
Pa, mladi čoveče, ta devojka je moja kćerka,
i mi nismo odavde, i ona nikad pre nije videla kadeta,
tako da ne može da zna šta je ovde normalno, a šta nije.
I jedina stvar koju je zaključila je da je intelektualno poremećeni kadet
na mom pragu...
sa verovatno pijanim kolegom?
Pa, unesite ga. Da vidimo šta možemo da uradimo.
Hajdemo. U redu.
Niste odavde?
Ne bih trebala da kažem.
Moja tetka živi ovde.
Mi živimo u Nju Marketu, znate, severno gde se borio Džekson.
Pa, je li to najbolje što možete?
Što se tiče razgovora?
Pa, ja...
Da.
Zadovoljstvo je razgovarati sa vama.
Poljska komanda gen. Granta, april 1864. Dok ja vodim glavninu južno
prema Ričmondu, generala Sigela šaljem zapadno u dolinu Šenandoa,
Lijevu žitnicu. Ako zauzmemo dolinu pre letnje žetve,
odseći ćemo Lijevo snabdevanje hranom i završiti rat.
Izvinite, gospodo. Ova kampanja će da bude nešto kao porodični posao.
Naša prva dama, Meri Tod Linkoln, je rođaka pobunjeničkog generala
sa kojim ćemo se suočiti u dolini, Džona C. Brekinridža.
Pitate se šta dođavola radite ovde. -U stvari, gospodine, da.
Dakle, Franc Sigel je političar, a ne vojnik.
Sve što mora da uradi je da zauzme prugu, ali ja neću da reskiram.
Pridodaću vas i vaše topove puku momaka iz Ohaja.
Konfederalna poljska komanda generala Brekinridža
Je li to tvoj dnevni brifing od Meri? -Od svoje desete godine,
ta devojka jednostavno ne želi da me pusti da vodim rat bez nje.
Pa onda, šta tvoja kćerka kaže o Nju Market Gepu?
Kaže da Grant ima veliki problem.
Da su jedine značajnije snage koje može da baci na nas, snage Franca Sigela.
Ona kaže da Grant zna da je Sigel idiot,
pa će sigurno da mu pošalje pravog vojnika da mu pomogne.
Ali ona misli da će Sigel skoro sigurno da bude uvređen i da će da odbije pomoć.
Pametna devojka, a?
Pa, onda u Nju Marketu...
Slomićemo Grantovu kičmu i spasiti Lijevu armiju. Živeli.
Osim naravno ako vojnici koje sam tražio ne stignu na vreme,
u slučaju čega ćemo izgubiti rat.
To je moja greška, to je tvoja greška, i sa unionističkih vešala, kraj tebe,
sigurno ću da ti napomenem da sam ti to rekao.
Već imamo našu isporuku, sinko. -Ovo je od mene.
Ovo je posebno. -Jedan rob, drugom?
Ne baš.
Samo sam mislio da, znaš, neke porodice bi mogle da koriste ovo.
Naravno, da znam. Ovo nije u vezi tvog naroda i faraona
i ti osećaš nešto drugačije od ostalih momaka?
Šta imaš tamo? -Ništa.
Daj da ja to prosudim.
Pa...
vidi, vidi, vidi ti ovo.
Hvala ti za to.
Ima neke dece koja večeras neće biti gladna.
A, ko je ovo?
Neko ko će da bude gladan.
U redu, gospodine. 18. -Hvala, gospodine.
Pošto su kobasice, gospodine? -Beži nazad, pacove!
Hej! -Rekao sam da ideš nazad!
Ne! Prvi sam došao, gospodine.
Šta se ovde dešava? Ovo je moj pacov! Ne diraj ga!
Ne mešaj se, Džone, ako znaš šta je dobro za tebe.
Nemaš pravo da izbacuješ kadeta koji je ispred tebe.
On je samo pacov. Ne pretvaraj se da si mi šef, Džoni.
Zar tvoj otac nije bio guverner, koji se protivio otcepljenju?
Stara budala.
Hajde! -Hej, prestanite!
Vi dole, odstupite! Svi ste uhapšeni!
Ovo nije gotovo, Džoni! -Možeš da se kladiš da nije!
Hajde. Moramo da idemo! -Hej! Hej!
Komanda generala Unije Franca Sigela, Vinčester, Virdžinija
Generale Sigel, moje poštovanje.
Imam čast da obezbedim artiljerijsku podršku za vaše napredovanje.
Dobrodošli, dragi kapetane Dipon.
Poslao vas je general Grant da nas špijunirate?
Želim samo da obezbedim najbolju moguću podršku Vašoj komandi, gospodine.
Ima li ovde ikakvih mapa trase, gospodine?
Bilo kakvih obaveštajnih podataka o neprijateljskom rasporedu ili namerama?
General Grant je vaš zaštitnik.
Neka vam on obezbedi to što vam treba.
Libi, gospođice Klajndinst, moram nešto da vam kažem.
Kad sam vas prvi puta video...
vaše oči... Ne, ne "vaše oči." Još nešto.
Vaša, vaša usta... Dobro, onda ja kažem, "Dobro veče."
Ona će da kaže, "Dobro veče..."
Ona ne zna moje ime.
-Hoćete li da uđete?
Pa, bolje ne,
imajući u vidu moje nedavne probleme sa konverzacijom.
Pametan momak.
Treba li vam nešto?
Razgovor bi bio dobar.
Računate li na nekontrolisanu privlačnost uniforme?
Ne bi pomoglo.
Uskoro bi saznali da nisam baš neki vojnik.
Vidite, nisam mislio da verujem u bilo šta
za šta se treba boriti...
do večeras.
A šta je to, gospodine...
Sem. Gospodine Sem.
U šta večeras verujete?
Verujem u nešto
što je više nego iznenadna površna privlačnost.
Večeras verujem u ljubav na prvi pogled.
Udri ga. To se dobija za davanje hrane!
Mislim da treba da nacrtaš to.
Taj ženski rad. Vidim kako si se izdigao iznad toga. Lepo.
Pa, šta imamo ovde? -Nadam se da ima vruć hleb.
To je stari Džadž, gospodine!
Otišao sam u pekaru po našu isporuku,
ali tamo su sa njim bili vojnici! -Dragi Bože.
Znaš li gde su ga odveli?
Kapetanu, nastavniku, po imenu Činuk.
Zovi Džefersona.
Je li bilo tako loše? -To neće biti ništa u poređenju sa vešanjem.
To nema nikakvog smisla. Trebaš im, Džadže.
Ne treba im rob, sinko.
Ali mogu da oproste jednom.
O, da. Kapetan Činuk sav kipi od saosećajnosti.
Vreme je da idemo.
Džoni...
to nije bila tvoja greška, sinko. Gladan hoće da jede.
Obećao sam. -Zar ne znaš da je obrnuto?
Stari ljudi obećavaju a mladi plaćaju.
To je rat, zar ne?
Vratiću se po tebe, Džadže.
Ja ću da ostanem. -U redu. Hajdemo, momci.
Nahranio je ljude koji su bili gladni. A vešanje je posledica
sa kojom se rob suočava zbog krađe hrane. -Nije je on ukrao.
Ja sam, gospodine. -Ne, kapetane, to sam bio ja.
Ja sam to uradio, gospodine. -Kao i ja.
I doneo sam priznanje Mojsija Jezekila, pa je to onda 5 vešala.
Treba li da nešto organizujemo, da pomognemo dželatu?
Vrlo dobro znate da nećete biti obešeni.
Zar tako želite da završite vaše karijere?
Sa dužnim poštovanjem, gospodine, ko bi ponudio karijeru petorici nečasnih ljudi?
Kakvo zadovoljstvo može da donese takav život?
I ti, Kolone? Džefersone?
Čast je čast, gospodine. To je najdragoceniji kvalitet u našoj profesiji.
Svi za jednog, gospodine. -To je pitanje časti, gospodine.
Nosite mi se sa očiju.
I nemojte da kasnite na jutarnju nastavu.
I, Džek, izgleda da ću da dobijem pečeni hleb ovog jutra.
Vodi ih odavde.
Znači Ekols i Varton nam se, šta, pridružuju peške?
100 kilometara za Ekola, 120 za Vartona.
Gospodo. -Mogu oni to.
Ako marširaju noću, ne jedu, ubiju većinu konja, možda.
Pa, postoji samo jedna moguća opcija.
Imamo 250 obučenih vojnika i artiljeriju na manje od 80 kilometara od Stauntona...
Isuse, Čarli, ponovo školarci?
Kadeti. Samo kao rezerva
i samo ako Varton i Ekols zakasne. -Kao rezerva za borbu.
I ako budemo morali da gurnemo tu decu u borbu,
onda, u kakvim strašnim okolnostima će da se nađu?
Da, oni su mladi, i, da, već u šest prilika u poslednja 4 dana rekao si mi
da nećeš da im dozvoliš da se približe Gepu. -I neću.
Ali trebamo ih u rezervi...
za svaki slučaj, gospodine.
Jenki su mu spalili kuću.
Mlin je uništen.
Sve je nestalo.
Njegova sestra Margaret?
Njegov mali brat?
Niko ne zna.
To je tvoj Grant, Džoni.
Eto kakav je.
Vodite me...
tamo gde mogu da im se osvetim.
Sinko, moram da razgovaram sa upravnikom.
Ne očekujemo da će snage generala Sigela da
nastave najvećom brzinom na jug, prema dolini,
ali ako to urade... -Shvatam. Naravno.
Hvala, majore.
Dvestotinjak dečaka stvarno mogu da naprave razliku?
Je li situacija stvarno tako loša? -Sasvim sam siguran.
Imam obećanje generala Brekinridža
da ćete da budete u Stauntonu do četvrtka.
To je 80 kilometara za 2 dana.
Da, gospodine.
Bataljon, postroji se!
Brže! Rekao sam da se postrojite!
Slušajte naređenje!
Neprijatelj napreduje sa velikim snagama prema dolini Šenandoa!
General Li ne može da odvoji snage armije
Severne Virdžinije da zaustave to napredovanje!
Sve raspoložive snage iz jugozapadne Virdžinije i iz drugih zemalja
zbog toga treba da se prikupe u Stauntonu da brane dolinu!
Bataljonu kadeta Vojnog Instituta Virdžinije
naređeno je da maršira sa četiri pešadijske čete
i jednim odeljenjem artiljerije u dolinu Pajk!
Svi kadeti će da se jave sa porcijom, ćebetom i oružjem
sutra ujutro u 8 sati, spremni za marš!
To je sve!
Da!
Voljno!
Osveta, Džoni. Osveta.
Bojiš li se? -Da li stvarno idemo u borbu?
Rekli su nam da ne idemo. Držaće nas u rezervi, ali ne možemo da budemo sigurni.
Da li bih zbog toga trebao da se osećam bolje?
Zašto misliš da želim da se osećaš bolje?
Želim da budeš bezbedan. Šta god se desi, budi uz mene.
Pretpostavljam da bi smo trebali da proglasimo primirje.
Naravno. -Ovo ipak nije gotovo.
I dalje imam nameru da te dobro nalupam.
Taj momak je napolju.
Došao si da se pozdravimo?
Apsolutno.
Nedostajaće mi ova stara kuća.
Ženski rad, krpljenje čarapa,
krpljenje uniformi, pakovanje hrane i ćebadi,
i naravno, skupljanje sanitetskog materijala i zavoja
za one koji će pratiti vojsku da pomognu ako zatreba.
Pa, nadam se da ti nećeš to da radiš.
Ovo je rat, a ne zabava.
Naravno da neću. Zašto bih ja išla?
Nema ništa u šta verujem da bih se za to borila, dok ti, sa druge strane...
O, da. Ljubav na prvi pogled.
Hajdemo!
Brže! Brže!
Postrojite se!
Bataljon, postroji se!
K nozi! Puške na rame!
Gledaj pravo! -Bataljon kadeta, Vojnog Instituta Virdžinije!
Napred, marš!
Zašto ti odgovor nije dovoljan?
Generale, uz sve poštovanje... -Nema poštovanja,
ne na tvom licu, u tvom glasu, u tvojim rečima!
Nema poštovanja u tebi.
Kad budem spreman, onda ću da krenem napred.
Gospodine, ako ne stignemo do Nju Market Gepa
pre nego što Brekinridž okupi svoje trupe,
biće prekasno.
Ako krenem pre nego što budem spreman, to će da bude prerano.
I ranije dolazi pre posle.
Zašto bi on to radio, Sigel? Samo sedi tamo?
Poljska komanda generala Brekinridža Siguran sam da postoji gomila razloga,
od kojih je kukavičluk jedan od najvećih.
I sa generalom Vartonom u vozu...
Da, izgleda da bi stvari mogle da idu nabolje, Čarli.
Vidi moje ushićenje.
Nećeš morati da upotrebiš te dečake. -Ne. Još su na putu? -Da, gospodine.
Pažnja, kadeti! Mlade dame iz Stauntona
pozvale su vas na večerašnje druženje za dobrodošlicu!
Dobro izgledajte, momci! -Ako insistirate, gospodine. Naređenje je naređenje.
Žao mi je, momci.
Ima samo hleba i suve govedine.
Hvala mnogo.
Mislite da će da bude mnogo dama na tom plesu?
Nadam se više od jedne. U protivnom momci, nemate sreće.
Znam da ću ja da tražim jednu posebnu.
Da li misliš da će kapetan Činuk
da dozvoli nama pacovima da idemo večeras?
Moj Bože, zaboravio sam da ga pitam za vreme našeg poslednjeg intimnog razgovora.
Žao mi je, neću moći da idem.
Idem na stražu. Izgleda da ću mesto toga da plešem sa starim Činukom.
O, čujem da je stari Činuk poznat po svojim valcerskim sposobnostima.
Ti to možeš mnogo gore od kapetana Činuka.
Budi oprezan, Džoni. Možda te on baš obori sa nogu.
Pa, sad se osećam prilično neugodno.
Hej, pacove. Želiš li malo prskanja?
Pacove! Hajde sad! -U sred sam brijanja. Upravo sam sredio frizuru!
Da li je uredu što nemam takvu uniformu kao ti?
Ne brini, Roberte.
Jednog dana, bićeš veličanstven, sećaš li se?
Kad budeš stariji kadet, imaćeš uniformu kao što je ova.
Ali za večeras, ta je savršena. Hajde sad da ti nađemo damu.
Izvinite, gospođice. Voleo bih da vas upoznam sa pravim južnjačkim džentlmenom.
Zdravo. Ja sam Robert.
Kara. -Uživajte.
Hajde.
Pa, dobrodošli, vojniče. Mogu li da vas nagovorim da plešete sa mnom?
Ne. Ne, hvala.
Znam da sam trebala da obučem crvenu haljinu.
Gospođice, vi ste dražesni u toj haljini,
i ko god bude plesao sa vama, svi će da mu zavide.
Kosa, onda? Mogu da je spustim. -Molim vas, ne mučite se.
Ovo je zbog devojke koju sam ostavio u Leksingtonu.
Oženjen, zar ne? -Ne još.
Ljubav od detinjstva. Zajedno smo...
otkad se sećam.
Večeras sam ovde došao samo radi osveženja i muzike.
Da li znate, da li su sve druge dame već stigle?
Sigurna sam da ne znam.
U redu, naravno.
Ugodno veče.
Da li bi ste me izvinili na trenutak?
Nadam se da ne prekidam nešto.
Rekao sam ti da neću doći.
Da, jesi.
Sutra... -Znam gde ideš,
u Nju Market.
I ja idem. Ne vidiš me poslednji put.
Još uvek bez mnogo konverzacije.
Ili je nešto drugo.
Ja ću to da prosudim.
Apsolutno si u pravu.
O, gospođice...
nema šanse da razgovaraš sa vojnikom uoči bitke.
Bićeš ti dobro.
Planiram to.
Za sreću.
Tako me nećeš zaboraviti.
Ne, Sem, ovo je plan.
Farma, prodavnica, trgovina.
Tvoj izbor.
Moj izbor su četiri bebe.
To bi bilo sve?
Borićemo se za dobre stvari.
Mi ćemo, hoćemo li? -Sigurna sam u to,
čak i kad kao stari budemo na tremu
sa devet unuka a zubi nam budu ispadali.
Pa, verujem da ćemo malo i da se smejemo.
I tada ćemo da razgovaramo.
Volim razgovor.
Propustio si dobru zabavu.
Kadete Vajs, ovde sam da te smenim.
Ako mene pitaš, nešto veliko se približava.
Samo jedan dan marša do Nju Marketa.
Do subote uveče, bitka će da počne sledećeg dana.
Ti i Brekinridž ste sve to proračunali?
Pa, u stvari, znam to lično od Granta.
Podelili smo viski, cigaru.
Rekao je, hajde da završimo ovaj celi krvavi haos
u nedelju u Nju Market Gepu.
U stvari, siguran sam u to. To je predskazanje.
Kako? -Stounvol Džekson uvek se bori nedeljom.
Zabrinut sam zbog tebe, Džone.
Ako ne veruješ u ono za šta se boriš,
nećeš uspeti da izađeš iz ove doline.
Čovek mora da veruje da je njegova stvar pravedna
da bi dao život za nju. -Odbrana naše domovine od stranaca?
Znaš da sam iz bankarske porodice.
Mi ne posedujemo robove, ali južnjački način života
zavisi od robova već više od 200 godina.
Odjednom to sve razbiješ, i uništio si ostatak nas.
Ne treba da se borimo da se ljudi drže u lancima.
Hoćeš li da braniš Virdžiniju ili ne?
Ja ću da branim svoju porodicu.
Moje prijatelje i moju porodicu.
Ova škola je moja porodica. Boriću se za to.
Ali ako nam Bog podari pobedu, moraćemo da menjamo stvari.
Zadrži svoja razmišljanja za sebe, Džone.
Ostali, oni... mogu da posumnjaju u tvoju rešenost.
Bili bi budale, ako bi tako mislili.
Poljska komanda generala Brekinridža Gospodine, konjica Unije se probija
približavajući se sa istoka na drugu stranu brda.
Znači, to će da bude sutra.
Konačno.
Imamo li Vartona? -Skoro sigurno.
Prokletstvo, majore! Zar ne možete da govorite čistim engleskim jezikom?
Je li to upola sigurno? Je li to više nego sigurno?
Bar upola.
Pobedićemo sutra, gospodine, jer moramo.
Nisam to čuo, Čarli. -Rekao sam... -Ne želim da čujem
jezik gubitnika od tebe, Čarli.
Pobeda neće doći zato što mislimo da mora da dođe.
Pa, onda, kakav je jezik pobednika, gospodine?
Izgubiću i poginuti,
i sve ću da izgubim
i svakog koga volim
ako ne nađem način kako da pobedim.
Konfederacija ne može da pretrpi gubitke.
Je li to ono što kaže Grant? -General ne prognozira.
Niti se razmeće. Kave novosti javlja o kampanji u dolini?
Mi imamo bolju ishranu, bolje snabdevanje,
više iskusnih ljudi.
Izveštaj govori da je Brekinridž u stvari regrutovao školarce,
kadete iz Vojnog Instituta, očajan je i bez dovoljno ljudstva.
Znači da ćemo da masakriramo školarce?
Samo ako ih upotrebi, gospodine.
Pomozite mi, molim vas! Neka mi neko pomogne!
Izbeglice iz Šenandoe, beže dolinom Pajka
Molim vas, gospodine, samo trenutak? Možete li da nam pomognete? -Beži od mene.
Noga joj je... Molim vas. -Neka mi neko pomogne!
Molim vas, neka nam neko pomogne. -Pomozite mi!
Molim vas, gospodine. Gospodine.
Pomozite mi! -Ako neko pita, odmah se vraćam nazad. Nastavite marš!
Molim vas, gospodine, pomozite nam.
Izvući ćemo vas odavde! -Molim vas, pomozite mi!
Idi na drugu stranu. -Molim vas, pomozite mi!
Mojsije, hajdemo. -Imam ga.
Čoveče, hajde.
Pomozite mi! -Drži to, Mojsije!
Mislim da je nešto zapelo. -Biće dobro.
Jeste li dobro, gospođice? -Šta ti radiš ovde?
Ne prekidaj kolonu! -Ali vi jeste, gospodine!
Pomozi mu. -Šta radiš, Džek? -Nekom treba pomoć, zar ne?
Ne brini. Izvući ćemo te. Džek, uhvati ovu stranu. Da, izvuci je!
Spreman? Diži!
Dobro si?
Hvala. -Naravno.
Dobro si, draga? U redu. Ne brini. Poslaćemo pomoć.
Dobro. -Sad ćeš da budeš dobro. Obećavam.
U redu, momci! Moramo da se borimo, sećate se?
Hajde da ubijamo Plavce! Hajdemo.
Hvala Bogu! Mislim da si imao iznenadni napad humanosti.
To će da bude u redu.
Poljski logor Konfederacije Lejsi Springs Na mestu voljno, ljudi.
Imaš li vremena za ovo? -Ako mogu da tražim od njih da polože svoje živote,
onda sigurno moram da nađem vremena.
Dobro. -Odseći će ti prste.
Kladim se da ćeš sam da ih odsečeš.
Ponovo će narasti.
Gospodo.
Džon C. Brekinridž.
Džon Vajs, gospodine. -Sin guvernera Vajsa?
Da, gospodine. -Nisam znao da si ovde.
Drago mi je da poznajem tvog tatu. On je izvanredan čovek i veoma sposoban general.
Poslaću mu telegram. Imaš li poruku za njega?
Da ga volim. -Naravno da ga voliš.
U redu, na mestu voljno. Sedite.
Sedite.
Dakle, svrha ove male posete je to što je moja greška što ste ovde.
Na mnogo načina, moja je greška što je bilo ko ovde u ovoj dolini,
jer kad sam bio potpredsednik,
pokušao sam da rešim ovaj problem, ali...
nisam uspeo.
I sada će dobri ljudi sa Severa i sa Juga da ginu ovde,
i sutra ću morati da donesem nekoliko teških odluka,
od kojih neke mogu da uključuju i vas.
Zato bih voleo da znam šta mislite o ratu,
i kakvi su vaši planovi za kasnije.
Mladi čoveče? -Shvatamo da smo okupirani od osvajačke armije
koju moram da smatram stranim okupatorima.
Odbrana naše domovine je imperativ,
i ne mogu da razumem nikog ko misli drugačije.
Ko ste vi, gospodine? -Ja sam Tomas Garland Džeferson, gospodine.
Jesi li, zaista? -Da, gospodine.
Moja porodica poseduje plantažu blizu 150 godina,
pa branim svoje nasleđe i svoju budućnost,
ali to nije sve.
Verujem da narod određene klase ima tešku odgovornost.
Moramo iskoristiti naš položaj da vidimo da su obični ljudi među nama zbrinuti.
Pa, mi obični ljudi stvarno to cenimo.
Mislim, bez uvrede, gospodine. -Nema problema.
Tvoje dobro srce je za to zaslužno, vojniče.
Ko je sledeći? Mladi čoveče?
Mislim da je rat glup i okrutan i uopšte ne bi bio neophodan
kad bi oni koji vode borbu želeli da razgovaraju.
Shvatam.
A da li misliš da bih mogao da pregovaram ovako, o ovoj stvari, sutra?
Ne, gospodine, ne više.
Bićemo uz vas i borićemo se.
A šta je sa tvojom budućnošću?
Sve što znam je da stvarno želim da nađem pravu ženu,
da se skrasim, i da se nekako pobrinem za nju i našu decu.
To zvuči kao dobar plan.
Boriću se se Grantovim siledžijama, gospodine.
Hvala ti.
Svima sam rekao da ću da budem farmer,
ali ako gospodin Vajs dozvoli,
voleo bih da mu pomognem da bude guverner.
Je li tako?
Izgleda da si veoma miran, mladi čoveče.
Moja porodica i moja kuća su spaljeni.
Sutra ću da ubijem toliko Plavih koliko Bog dozvoli, gospodine.
Mladi čoveče, iskreno mi je žao zbog tvog gubitka.
Ovaj kadet ovde, njegovo ime je Mojsije, gospodine.
On je genijalni umetnik. Treba da vidite njegove portrete.
Voleo bih da oprobam svoju ruku na skulpturama.
To je težak način zarađivanja za život. -Da, gospodine.
Vidite, znam da mora da ste uplašeni, znam to, jer i ja se bojim.
Svi se bojimo, ali moramo da crpimo snagu od našeg učitelja, Stonvola Džeksona.
Ne branite se od vaših strahova, čemu bih dodao,
ne dozvolite da bes uništi vaše živote.
Ovaj rat će se završiti, kunem vam se, a vi momci,
vi ste budućnost ove zemlje.
I nakon što sam vas upoznao, vidim svetlu budućnost.
Zato svi dobro spavajte, i neka vas sutra Bog blagoslovi.
Neka Bog blagoslovi sve nas.
Dak, okupi momke. -Da, gospodine.
Četa, zbor!
Postrojte se ispred mene!
15.maj 1864. dan bitke kod Nju Marketa -Nemojte da ponavljam. Umoran sam!
Pognite glave, gospodo.
Nebeski Oče, ovog jutra,
marširamo u dolinu smrti kao braća po oružju.
Pomozi nam da budemo jaki.
Pomozi nam da izvršimo dužnost za naše majke,
za naše očeve, za naše sestre i našu braću,
gde god bili. Amin.
Amin. Amin. Amin.
Postroji ih i povedi.
Četa, za mnom!
Leva! Leva!
Leva, desna, leva!
Pazi ovamo! Momci, imamo bebe sa oružjem!
Pazi ovamo.
Mali dečaci, želite li slatku krpu da sisate?
Hej, znaju li vaše mame da se motate okolo
tako rano ujutro?
Siroti mali dečaci, mali stari dečaci!
Siroti dečaci.
Isturena osmatračka stanica federalnog kapetana Dipona
Pešadija Konfederacije spremna? -Gospodine, general Brekinridž je upravo
stigao sa virdžinijskim konjičkim jedinicama
koje su postrojene južno od sela Nju Market. -Uputi 34. masačusetsku napred,
iza njihovih odbrambenih položaja. Konjica neka ide istočno prema brdima!
Gde je Ekols?
Zauzima položaj. -Priprema konjice?
Već je počela. -Rezervne jedinice?
Na položajima, uključujući kadete.
Želim te momke skroz na začelju.
Razumeš li me? I želim da budu zaštićeni.
Naravno da će da budu.
Svi spremni? Pali!
Ustajte Jenki.
Vreme je za doručak.
Pali!
Brdo Širli
Napred!
Spustite vaše zastave, Virdžinijanci! -Uspori!
Šest koraka iza zastava!
Bataljon...
Stoj! Stoj!
Odložite višak opreme, i spremite se za marš!
Spustite opremu!
I pripremite se za pokret!
Stavi je na zemlju.
Kapetane! Kapetane, hoćemo li napred?
Ne. On želi da mi počnemo. Nećemo zagristi mamac! Pošalji ovo Sigelu!
Suočavamo se sa mnogobrojnim kombinovanim pobunjeničkim snagama!
Potrebno hitno pojačanje!
Otvori vatru!
Vartonova brigada je na položajima na zapadnoj strani, gospodine,
raspoređeni su od brda do Pajka.
Vidim, ali ne vidim Ekolsa. -Došao je, gospodine.
Dok mi pričamo, on zauzima istočnu stranu Pajka.
Pali!
Klajdinstova kuća, pretvorena u poljsku bolnicu, Nju Market
Libi! Pomozi mi, molim te!
Koliko god zavoja imali, nikad ih neće biti dovoljno.
Pukovniče Varton, premestite vašu brigadu
sa sadašnjih položaja, što brže možete, dole niz brdo
u tu dolinu ispod federalne artiljerije.
Tamo ćete biti zaštićeni. Vidite li?
Da. -I povedite rezervu sa sobom.
Kadeti će biti na poslednjem položaju.
Ni pod kakvim okolnostima ne smete da ih angažujete.
Pošalji naređenja rezervama da usklade svoj pokret sa mojim.
Ljudi, pokret!
Pozdrav!
Gospodo, čim dođemo do vrha ovog brda,
želim da povedete svoje ljude pravo dole u dolinu.
Pakleno trčite. Idemo! Idemo! Idemo! Idemo!
Četa, napred! -Napred, marš.
Gađajte prednju stranu brda!
Ne mogu ovde da nas dohvate!
Gde su dođavola te rezerve?
Naredio sam im da se prilagode mom kretanju!
Koja sreća.
Puni granate! 1800 metara!
Pošaljite im sve što imate!
Pali! Pali!
Pali!
Ovo nije parada!
Moj Bože, oni drže formaciju.
Marširaj! -Nazad!
Skupite se! -Bataljon, u formaciju!
Napred, marš!
Čekaj, bataljon!
Neka sam proklet. -Da nisam video svojim vlastitim očima...
Gubimo ih iza kuće! -Zar nisu u klopci sad, gospodine?
Samo dok ne odluče da krenu na juriš. -Ali ovde smo ranjivi, kapetane!
Branićemo ovo brdo koliko god budemo mogli!
Stoj!
Jeste li videli to? Čak su se i pacovi održali pod vatrom.
Pokazali smo tim starim momcima, zar ne?
Šećerna krpa, je li?
Ne mogu da verujem to.
Vas dvojica ste u stvari smejali jedan drugom.
Spremite se! On će da dođe duž Bušongove farme!
Daćemo im pozdrav iz Ohaja!
Za mnom, ali držite se bar 280 metara iza, duboko u pozadini!
Razumete li, kapetane? -Da, gospodine!
Virdžinijanci, napred!
Hajde, momci! Skupite se! -Hajde. Hajde, momci!
Skupite se. Bataljon, pripremite se za napredovanje!
Hajde sad.
54. pensilvanijski peš. puk Unije -Prvi i drugi red spremni!
Priprema! Priprema!
Čekaj na moju komandu!
Pali! Pali! Pali!
Neka Bog blagoslovi te Pensilvanijske momke.
Brzo! -Puni! Brže!
Sad! Sad! Sad! Sad!
Spremni! Pali!
Pali! Pali!
Napravili su otvor u centru naše linije!
Ako ga mi vidimo, vide ga i Plavi.
Gospodine, morate da ubacite rezerve da zatvore liniju.
Kad se snage Unije pregrupišu i krenu u protivnapad,
ta linija će da pukne na 2 dela. Provući će se pravo kroz otvor u centru.
Gospodine, morate da ubacite kadete.
Pošalji momke tamo.
Moj Bože, oprosti mi.
Gospodine.
Farma Jakoba Bušonga Bataljon, napred na liniju!
Napred na liniju! Hajde!
Hajdemo! Idemo do ograde!
Do čega? -Do ograde! -Hajdemo!
Idemo do ograde!
Idemo!
Pucaj po volji! Pucaj po volji!
Kadeti popunjavaju prazninu.
Pali!
Hajde! Nastavite da gađate, momci!
Džoni! -Ovde sam, Mojsije!
Pali! Pali!
Ne možemo da ostanemo ovde!
Mora da negde možemo da budemo malo korisniji.
Gospodo, šta kažete da izvršimo juriš na te topove?
Pa, gospodo, kladim se da to zvuči malo opasno.
Džone Vajs, nisam to predlagao. Samo sam bio suptilan.
Nema smisla da ginemo, ako ne možemo da shvatimo
kome će da budu pripisane zasluge, zar ne?
Gospodine, bataljon je spreman za napad! -Nemamo dalja naređenja!
Ne, ali ne sumnjam da ćemo da ih dobijemo! Kadeti su spremni za juriš, gospodine!
Predlažem da napadnemo i zauzmemo njihove topove dok nas ne raznesu u komade!
Bajonete na puške! -Bajonete na puške!
Pali!
Držite ih, momci.
Svi spremni! Napred!
Juriš! Juriš!
Ali oni su samo gomila prokletih školaraca.
Ubij ih!
Sve ih pobijte!
Džek! Džek!
Pokazali smo im, zar ne, Džordže?
Džek, ostani sa mnom!
Ne možeš da umreš. I dalje moram da te dobro nalupam.
Ne mogu zauvek da te guram, Džoni.
Sada je na tebi.
Hajde, Džek!
Džek, hajde!
Džek!
Povlačenje, odmah! Odmah!
Hajdemo, gospodo! Neka neko pokrije ovo povlačenje Bogu iza leđa!
Hajdemo!
Moj Bože, gospodine, kadeti su zauzeli brdo Bušong.
Mora da ti se priviđa, Čarli.
Njihov general im je rekao da se ne bore.
Gde je Džek?
Mrtav je, raznesen u komade tokom završnog juriša.
A Džoni?
Eksplozija granate.
Džoni? Džoni?
Džoni.
Hajde. Tu si. Tu si.
Hej, hej, hej! Dođite ovamo! Dajte mi nosila!
Hajde.
Bićeš dobro!
O, Bože.
Čuješ li me?
Tu si. Tu si.
Čuješ li me? Čuješ li me, Džoni?
Živ si.
Džoni.
Čuješ li me?
Džoni.
Hej, pobedili smo u bici, svi mi. Ljudi će nas zvati herojima.
Oni su heroji,
Džek...
svi oni.
Izvoli.
Unesite ih unutra!
Pazi na tu ranu. Nosi tog mladića u spavaonicu pozadi.
Da li bih mogao da se čujem sa Libi, samo na minut?
O, sinko, Libi nije ovde. Otišla je na bojno polje sa starijim devojkama.
On je u kući. Taj momak, ranjen je, ali pita za tebe.
Hvala vam mnogo.
Hoće li preživeti? -Metak mu je ušao kroz grudi
i ostao u kičmi.
Je li ovo tvoj sin?
Svi su oni moji sinovi.
Ušijmo ga.
Gospo? Gospo? Imate li Novi zavet?
Ovo je hrišćanska Biblija. Ako dobro razumem ti si Jevrej?
Jesam. To je za mog prijatelja.
Tražio je to.
Ne verujem da će da mu smeta moja vera.
Hvala.
Jesi li dobro?
Iz XIV poglavlja jevanđelja po Jovanu.
"Neka se ne zbunjuje srce vaše:
"Verujte u Boga,
"i u mene verujte.
"U kući Oca moga, stanovi su mnogi:
A da nije tako..."
"zar bih vam rekao."
"Idem da vam pripremim mesto."
Da li... Da li bi mi upalio sveću? Ne želim da slušam u mraku.
Gle, gle, gle. Nađite mi čoveka koji zna da zapali vatru.
Sledeći put kad odemo u tu dolinu Bogu iza leđa, pretvorićemo je u pepeo.
Izvolite. -Hvala.
Ostavimo ga, gospodo.
Hteli smo ostatak naših života da provedemo zajedno.
Voljno.
Gospodine Vajs. Gospodine Kolon.
Rečeno mi je da ste vi kadeti
sopstvenom voljom odlučili da idete na juriš.
Je li tako? Zar vas u Institutu nisu učili o značaju linije komandovanja?
Žao mi je, gospodine.
Je li?
Šta ste onda zaboga mislili?
Moj otac govori najbolju stvar,
da kad radiš nešto ispravno to ne zahteva razmišljanje...
uopšte nikakvo razmišljanje.
Pa...
pretpostavljam da moram da kažem hvala za nerazmišljanje.
Bravo, Virdžinijanci.
Bravo, ljudi.
Hvala, gospodine.
Zaveštanja onih koji su se borili i poginuli u bici kod Nju Marketa
svake godine sećaju se kadeti Virdžinijskog vojnog instituta.
Redov Stanard poginuo na bojnom polju, gospodine!
Redov Džeferson poginuo na bojnom polju, gospodine!
Kaplar Atvil poginuo na bojnom polju, gospodine!
Narednik Kabel! Redov Kroket!
Redov Hartsfild! Redov Hejnes!
Redov Džeferson! Redov Džons!
Redov Mekdauel! Redov Stanard!
Redov Vilrajt poginuo na bojnom polju, gospodine!
I svim dušama izgubljenim u Građanskom ratu odata je počast.
Stari Džadž postao je slobodan čovek i nastavio da vodi pekaru,
u VMI, dok nije penzionisan posle 30 godina službe.
Mojsije Jezekil, prvi jevrejski kadet koji je pohađao VMI,
postao je svetski čuven vajar.
Njegova dela nalaze se širom sveta i na
nacionalnom groblju Arlington, gde je sahranjen.
Dak Kolon je ponovo izgradio porodičnu kuću, postao učitelj,
i imao dugu karijeru u službi za Vladu Sjedinjenih država.
Do današnjeg dana, i ženski i muški kadeti međusobno
se oslovljavaju sa "Brate pacove".
Džon Vajs služio je u Kongresu SAD i pomogao da se obnovi Unija.
Bivši rob, Meri Lampkin, pretvorila je kuću za prodaju robova,
poznatu kao "Lampkinov zatvor", u školu za oslobođene robove
koja je danas postala Virdžinijski univerzitet Unije.
Nakon rata, VMI je nastavio da edukuje lidere Virdžinije i nacije.