Subtitrări-Noi Team
Oamenii vorbesc de parcă e doar asta dintr-odată,
dar trebuie să înţelegeţi că am fost faimos,
într-un fel sau altul, încă de la vârsta de 19 ani.
N-am obosit.
Vrei să fii ca un cumpărător şi să te duci în Grecia, vrei să duci arme în Africa.
Când obţii ce vrei... ce vrei?
Se pare că ţi-ai stricat din nou telefonul.
Chiar ai familie. Îţi pasă?
Amice, sunt perioade obişnuite în care nu dai semne de viaţă
apoi sunt altele mai lungi, îngrijorătoare.
Dacă eşti mort, anunţă-mă. Primesc o groază de telefoane.
Dacă se petrece ceva, trebuie să-mi spui. O să venim.
Ţi-ai uitat restul.
Haideţi.
Haideţi!
Ce mai aşteptaţi?!
Fir-ar!
Salutări, taberei!
Problema ta e o puşcă.
Am înţeles cum stă treaba.
Aş ucide pentru nişte lapte.
Cine eşti?
Asta-i una dintre principalele întrebări.
"De unde eşti?"
"Încotro mergi?"
"Cine eşti?"
- Nimeni special. - Oricine în general?
*
Nu eşti prea vorbăreţ. Îmi place asta.
Întâlneşti tot felul de oameni pe aici,
şi îţi spun ce vor să pară că sunt,
ceea ce e destul de rău,
sau ce sunt cu adevărat, ceea ce e şi mai rău.
De unde cred ei că sunt, unde cred că se duc.
Sau... unde voiau să se ducă.
Întâlneşti un tip care-ţi spune...
"Am un copil."
"Am o casă frumoasă."
Îţi spune chestia asta.
Şi poate crede că e adevărat.
Dar eu mă gândesc...
În ce sens are o casă şi un copil.
Adică, lucrurile astea de bază.
Banca deţine casa.
Soţia are copilul.
Aşa-i că am dreptate?
Banca deţine casa, frate.
Plăteşti banca şi nu-ţi plăteşti taxele, o să vezi cine deţine casa.
Ai închiriat-o de la guvern.
Aşadar, asta ţi s-a întâmplat?
Nimic nu-i atât de uşor, frate.
Nu, nu.
Nimic nu-i atât de uşor.
Precum piciorul lui Ahab. Aia da poveste!
E o operă ambiguă.
L-aş crede pe Ahab, dacă avea două picioare
şi dacă voia balena din motive pe care nu şi le putea explica.
Dar toată povestea cu piciorul lipsă, ca şi motivaţie, e...
De parcă soţia unui director executiv a scornit rahatul ăla.
- Ştii ceva despre asta? - Nu.
Mă pasionează răutatea fără motiv.
Sunt fanul lui Shakespeare.
Felicitări.
Hai să vorbim despre deşert.
Vorbeşte despre ce vrei.
Isus a venit aici.
În deşert.
Nu în ăsta, în altul.
Deşertul e ucigaşul religiilor.
T.H. Lawrence a spus asta.
Priveşte unde a ajuns lumea,
din cauza tipilor solitari care o iau razna în deşert.
Isus a venit aici şi a purtat o discuţie existenţială cu el însuşi.
Faimoasă, de altfel.
"Iată-mă. Se pare că sunt Isus."
"Merită să fiu ceea ce sunt?"
A fi sau a nu fi.
Mereu se ajunge la expresia asta, nu? "A fi sau a nu fi."
Şi în ce altă parte să te gândeşti la ea, decât acolo unde nu e...
nimic.
În cazul lui Isus...
A avut o conversaţie cu o înfăţişare de-a sa,
care, de dragul argumentului,
o să-i spunem "Diavolul".
"Poţi avea lumea întreagă", a spus Diavolul.
"Să fii regele lumii."
"Sau poţi face bine."
"Inutil, din punct de vedere personal."
"Până în viitor, care, cu siguranţă, implică o execuţie romană
care o să te doară al dracului de mult."
La asta s-a gândit el în deşert.
Ceea ce ne aduce la întrebarea: la ce te gândeşti tu în deşert?
Mă gândesc că un tip cu o puşcă,
căruia îi displace guvernul, tocmai a venit şi se preface că e Diavolul.
- Ţie îţi place guvernul? - Nu.
- Vrei să-ţi vinzi sufletul? - Ce ai la schimb?
Femei, bani, faimă.
Am sărăcie şi obscuritate, dacă le vrei.
Da, am o groază. Am chiar un surplus.
Cu ce te ocupi p-aici?
Urmăresc călătorii.
Oamenii care vin în deşert sunt urmăriţi de hoţi.
E ceva tradiţional.
De fapt, aşa e în mare parte din Biblie.
Aşa de cald.
Glumeam şi eu.
Nu. Doar încerc şi eu. Sunt doar idei, e doar o conversaţie.
Am tendinţa s-o duc în zona fantasticului.
Să-ţi mulţumesc pentru cafea, apoi să-mi iau puşca şi să plec?
Atunci o să-ţi mulţumesc pentru cafea, şi o să-mi iau puşca.
Dacă voiam să te omor,
aş fi stat acolo întins şi te-aş fi împuşcat când erai lângă foc.
În cazul ăla n-ai mai fi putut să te prefaci că eşti Diavolul.
Bine. Am avut o situaţie neplăcută. Înţeleg asta.
Apreciez asta.
Îţi dau cartuşele, păstrează-le. Dar puşca o iau eu.
Nu.
Ei bine...
În cazul ăsta...
Deşertul nu-i un loc în care să ai tăieturi, frate.
Ai venit în tabăra greşită, frate!
E prea târziu să-ţi spun că m-ai înţeles greşit?
Ai pus-o, frate!
Ai pus-o!
Şapte.
Biolog, găsit mort în Mojave
N-am mai fost pe aici.
Nici eu.
Începem jocul, frate!
Trebuie să mă duc în deşert.
Da, nici eu nu m-aş fi luat cu maşina.
Clientul numărul unu.
Ce se întâmplă la tribunal e o poveste.
Nu-i adevărul.
La tribunal reuşeşte
oricare dintre două relatări fictive, care are cel mai mult înţeles material
- dintre cel mai mic numitor comun. - Nu te întreb. Ştiu deja.
Mai vrei să-ţi răspund la vreo întrebare retorică?
Dacă ceva e prea complicat de explicat, m-ai sfătui, nu mi-ai explica.
Absolut.
Te sun mai târziu.
Vrei nişte cafea?
Am făcut accident cu maşina, trimiteţi pe cineva după ea.
E în deşert, coordonatele sunt pe spate.
Bun venit înapoi, dle! Cum e noua casă?
Ştiu că sunteţi ocupat,
dar aţi avut timp să citiţi scenariul meu?
Nu.
Da, am distrus maşina afurisită.
Ştiu că e o maşină de producţie. A fost scoasă din uz acum 3 luni.
Nu, nu vreau notiţele tale. Eşti analfabet, Norman.
Pui puştanii de 21 de ani să ţi le scrie.
Dacă-mi dai vreo notiţă o să vin şi-o să te...
Probabil c-o să mă omoare dacă voi avea o idee.
Ştii ce ar spune, dacă aş fi zis eu asta?
Ar spune: "Asta înseamnă că vei trăi pe vecie."
- Dă-l dracului! - Dă-l dracului, şefu'!
Dobitocul.
Citeşte din nou ce am scris.
"Singurul lucru pe care merită să-l faci e imposibilul."
"Asta-i o replică pe care cred că publicul n-o s-o înţeleagă"
"De asemenea, publicul n-o să accepte că o persoană bogată poate fi nefericită."
Pot sugera să puneţi "într-o stare conflictuală".
Nu. N-o trimite.
De ce e tăiat ca dracu' gazonul?
Trebuie să-l tai în linii drepte. Ai luat cumva mescalină?
- Ce dobitoc. - Vezi rahatul ăsta?
Clientul meu e...
Nu-i permite companiei mele să-l ajute. Ce-ar trebui să fac?
N-ai companie, Norman.
Asta e compania ta.
Iar asta e viaţa ta personală.
Ai fost mârşav. Al dracului de mârşav.
Îmi pierd fondurile, temporar, într-o neînţelegere şi tu îmi faci asta?
E aiurea.
Mai am o chestiune cu băiatul tău. I-o trage unei tipe talentate.
- Şi e cumva o problemă? - Financiar, nu.
Dar dacă divulg informaţia?
O s-o divulg. La naiba, asta o să fac.
Ştii drumul de ieşire. Ia-o la stânga şi du-te dracului.
Pe mai târziu.
Ia-o la stânga, ia-o la dreapta.
Oricum, toţi am pus-o.
Puşcă!
44-40.
I-a omorât pe toţi ceilalţi.
Lipseşte o bucată.
Ai venit de curând în oraş?
Da, frate.
Tocmai am coborât dintr-un camion cu gulii.
Eşti de la asistent social?
Da.
Stai să-mi iau lucrurile.
Nu te aşteptai ca ziua ta să se termine astfel, aşa-i frăţioare?
Cum adică nu ştii unde locuieşti?
N-ar trebui să bei, frate, crede-mă.
Vei leşina.
Apoi cineva o să încerce să-ţi schimbe cauciucurile,
şi găseşti un cap retezat, în portbagaj.
Iar în 9 cazuri din 10 nici nu ştii al cui e.
Ăla nu-i fel de a fi.
Los Angeles. Siguranţa e pe primul loc.
Hai să mergem într-un district mai bun, frate.
Vrei să vorbim, nu vrei să vorbim...
Sunt aici.
Primesc 15% toată ziua.
Are cumva vreo legătură cu...
problemele tale casnice?
Ai dreptul să fii fericit.
Dar, în statul California, n-ai dreptul să mai ai bani.
Nu pentru asta ne aflăm aici.
Atunci de ce ne aflăm aici?
Fii atent.
Să zicem că loveşti pe cineva cu maşina.
Nimeni n-a fost acolo, nimeni n-a văzut ce-ai făcut.
Poate cineva a văzut, dar nu poate spune nimic
pentru că dacă ar face-o, el ar fi găsit vinovat.
Pentru că nu a fost martorul potrivit.
A fost cel mai nepotrivit martor.
Nu prea vezi multe d-astea, în ziua de azi.
În anumite circumstanţe, cineva ar considera ideal, acest lucru.
Trebuia să prind unul mai mare.
Unde-s amicii tăi?
Aşa mai merge.
Ce s-a întâmplat în deşert?
Nimic.
Domnul? E undeva?
No esta in casa.
E în Franţa.
Bine.
Cu toţii suntem în Franţa.
Trebuie să fac pipi.
I-ai spus soţiei?
La asta te-ai aşteptat?
Da.
Ia să vedem.
Parola?
Ce-ar avea de ascuns omul ăsta?
Ce părere ai, frate?
Cred că am găsit ceva.
Vino încoace.
3-7-5.
Eu sunt cel care a spart banca, frate.
Fugi d-aici.
Johnson.
Internetul e o bătaie de cap, frate.
Ocupă un loc prea important în viaţa noastră.
E doar o unealtă.
Ce avem noi aici?
Eşti faimos, frăţioare?
Oamenii vorbesc de parcă e doar asta dintr-odată,
dar trebuie să înţelegeţi că am fost faimos,
într-un fel sau altul, încă de la vârsta de 19 ani.
- Oboseşti. - "Oboseşti."
Vrei să fii ca un cumpărător şi să te duci în Grecia, să duci arme...
"Cumpărător... şi să te duci în Grecia."
Când obţii ce vrei... ce vrei?
"Când obţii ce vrei, ce vrei?"
A fi sau a nu fi, frate.
Nu-i aşa că m-am prins?
Ambiţia, are un mod ciudat de a te îndrepta
spre lucruri pe care n-ai vrut niciodată să le câştigi,
pentru că eşti doar un om, eşti doar un sac de chimicale periculoase
- şi nu te poţi opri. - "Nu te poţi opri."
Aşa că te duci în deşert ca să afli ce vrei sau ce eşti.
"Ce eşti, ce eşti."
Dacă eşti ceva anume.
Trebuie să-mi fac alte planuri, frate.
Cred că mă înţelegi.
"Deşteaptă-te, copilă, ai dormit destul."
"M-a toropit povestea ta."
"Toropeala poţi s-o scuturi."
"Să mergem să-l vedem pe Caliban, pe sclavul meu în veci morocănos."
"E un ticălos, mi-e silă să-l privesc."
"Nu ne putem lipsi de el, oricum: ne face focul, ne aduce lemne,
ni-i de folos în multe alte feluri"
- Spune-i că a trebuit să plec. - Bine.
Ce ştiu eu?
Tu ai fost cel care a venit în tabăra greşită, frate!
Tu ai fost!
Haide.
Dacă eşti acolo, ieşi din casa aia afurisită. Acum!
Sună-mă.
Norman, eşti bine?
- Da. De ce n-aş fi bine? - Cineva a fost pe proprietatea mea.
Asta înseamnă că e şi la mine cineva?
Sunt ocupat cu ceva. Vorbim mai încolo, amice.
Subtitrări-Noi Team
La dracu'!
Ce-i faci televizorului?
De cât timp eşti aici?
De câteva ore.
Te droghezi?
Ce dracului e în neregulă cu tine? De ce vrei un pistol?
Pentru că locuiesc în Hollywood Hills
şi n-am nevoie ca familia Manson să vină la cină.
Ţi-ai recuperat maşina de teren afurisită?
Da, şi e terminată.
Actele maşinii lipsesc. Pentru că le-ai pierdut,
dobitocii de la înmatriculare o să mă pună să completez tot felul de rahaturi.
Ce-ai făcut cu actele alea, dobitocule?
Scuze că am spus asta. Mă ştii, ţin la talent şi la relaţii.
Nimic. Au fost acolo, nu m-am atins de ele.
Sunt ocupat cu ceva, amice. Trebuie să închid.
Am gâtul încordat.
Vrei un masaj, iubitule?
De la toată mâncarea asta chinezească vreau o felaţie.
N-am fetişuri cu picioarele. Îmi omori cheful afurisit.
A fost cineva pe aici?
Trebuie să te duci la castel. Aici nu eşti în siguranţă.
Dacă aş alege ce vreau să fac şi chiar să fac acel lucru?
E un tip...
- Am un hărţuitor. - Eu am 27.
Punându-i la socoteală şi pe cei din închisoare.
Nu-mi spune ce să fac.
Băga-mi-aş!
Le bagi în casă pe toate?
Le bag în garaj.
Dar, pe urmă, cine le va băga în casă, când va veni familia ta?
Tu.
Tare.
Nici măcar nu vorbeşte cu mine. Ascultă.
Îi ascult casa lui afurisită.
Salut, amice!
Ştiu că ai zis să-ţi aduc un pistol. Vorbeai de un pistol adevărat?
Dacă te îmbeţi şi-l foloseşti pe mine şi pe publicistul meu.
De ce crezi că eu cunosc pe cineva care ţi-ar face rost de un pistol?
Ce fel de legături crezi că am?
Da, am fost traficant de droguri.
O să dau un telefon, bine?
Se pare că pe cât de mult se schimbă lucrurile acum,
pe atât de mult rămân la fel.
Ăsta-i adevărul afurisit.
Sună telefonul afurisit. Tipul căruia îi datorezi bani are nevoie de pistol.
E ca o roată nenorocită.
E ca o roată, şefu'.
Lucrezi pentru mine, sau eşti un organism cibernetic cu telefon? Haide.
Ştii ce? Apoi, pe neaşteptate,
mă vezi lucrând din nou pentru mafioţi, dar nu-mi pasă.
Poate să-şi ia prostia asta de Hollywood.
Totul e o prostie, şefu'.
Da, poate să ţi-o bage în fund.
Vă arăt eu, ticăloşilor. Tuturor.
Ştiţi cine sunt?
Nu deţin şaormerii!
Am în spate o echipă afurisită care încasează!
N-am nevoie de voi!
Nemernicilor!
Taci dracului din gură!
E... de la Norman.
Am văzut rolul în care ai interpretat-o pe Miranda.
În Furtuna.
Mă cheamă Jack.
Scuze, Jack. Sunt deja într-o relaţie suficient de neplăcută.
- Pot să-ţi ţin companie pentru o clipă? - Nu.
- Sunt producător. - Felicitări.
Am un rol pentru tine.
E doar ceva fiziologic.
Aştepţi să-mi arăt interesul pe care nu-l am
sau să fac o greşeală pe care n-o fac.
- Măcar pot să-ţi fac o poză. - Ei nu permit fotografia.
Unde-i Tom?
Prietenul tău.
Şterge-o!
Mă conduc singur.
E de păstrat.
Un bărbat m-a deranjat, azi, la prânz.
Ce-a făcut?
Cum arăta?
A venit la masa mea şi a vorbit prostii.
Au intervenit bodyguarzii.
Ascultă-mă.
Locul ăsta e periculos.
Toată lumea spune că Hollywood-ul e periculos.
Tu eşti cel care a spus că Fitzgerald nu poate scrie scenarii.
Nu despre asta vorbesc.
Trebuie să pleci într-un loc sigur.
Ce s-a întâmplat în deşert?
A fost...
o situaţie.
Am supravieţuit.
Altcineva n-a făcut-o.
Trebuie să pleci.
O băutură tare pentru seara asta.
Nu e tocmai cea mai bună investiţie a mea.
Hai să bem ceva, frate.
Va trebui să faci tu cinste.
Ar putea să-l cunoască pe proprietarul cărţilor de credit pe care le am.
Îmi păstrez banii pentru exigenţe.
O ai la tine?
Ce anume?
O ai la tine?
Nu ştiu la ce te referi, frate.
Bună seara! Mă numesc Tarquin şi voi fi chelnerul dv.
Sunt sigur că altă entitate, în afară de tine, va decide acest lucru.
Dar, la dispoziţia grozavă pe care o am, prietenul meu şi cu mine,
acceptăm necondiţionat servicii, precum era intenţia ta.
O să bem două pahare de apă, frate. Avem gâtul uscat.
- Venim din deşert. - Apă plată sau carbogazoasă?
Carbogazoasă, frate. Mergem pe aia.
Cu bule.
Da. Recunosc că arătam diferit în deşert.
Schimbarea te motivează.
Ce-ai mai făcut, frate?
În afară de uciderea taţilor mexico-americani,
şi scoţându-mă pe mine vinovat.
Nu sunt fratele tău.
Îmi merge bine.
Mie nu-mi merge.
Fac parte din procentul de 99%. E grea viaţa.
Doar financiar, desigur.
IQ-ul e tot la nivelul mediu.
Serios, mi l-am testat.
- Chiar înainte să nu mă duc în armată. - Felicitări.
Da. E complicat. N-am făcut multe lucruri, frate.
Ascultă.
Nu există om care nu l-ar fi împuşcat pe afurisitul ăla de poliţist.
Şi nici un om, dacă s-ar fi aflat în situaţia ta
şi ar fi avut un pic de creier, n-ar fi raportat asta la poliţie.
Erai urmărit de mine.
Evident, eu puteam să fiu.
La intrarea acelei peşteri.
Dacă porcuşorul ăla n-ar fi venit, eu aş fi fost.
Şi te-aş fi omorât.
Trebuie să înţelegi...
că o să te omor.
Şi ai nevoie de asta.
Justiţia trebuie să fie aplicată.
Ai împuşcat un biet om în deşert.
Şi nu, nu poţi spune nimănui.
Pentru că trebuie să fii Elvis.
Trebuie să-ţi controlezi propria biografie.
Nu trebuie să fii derutat, sau confundat,
sau amestecat cu faptele, frate, cu anumite fapte dezastruoase,
anumite realităţi care ţi-ar strica imaginea.
Aşa că le muşamalizezi.
Cu costul unei vieţi umane.
Ce vrei? 100.000 de dolari? Un bilet afurisit către Groenlanda?
Frate, într-o negociere,
să nu fii niciodată primul care spune o sumă.
Ce vrea? Vreau...
ce vrei şi tu.
Dar ceea ce niciunul dintre noi nu va obţine.
Viaţa mea.
Capacitatea de a face lucruri.
De a fi anumite lucruri. Nu vreau să fiu definit
de acele secvenţe de accidente, aşa cum nici tu nu vrei.
Vreau să-mi continui viaţa.
Nu cred că unul dintre noi va reuşi să facă asta.
Te gândeşti că ar fi trebuit să mă omori în deşert. Da, ar fi trebuit.
Sau aş putea, în orice clipă, să mă duc la poliţie şi să spun tot.
Nu.
Nu mai poţi să faci asta. E prea târziu, frate.
Ai comis infracţiuni.
Ai muşamalizat un fapt pentru care ar fi trebuit
să te duci la cea mai apropiată secţie de poliţie.
Vei face puşcărie.
N-o să faci asta.
Aparenţa ta, ceea ce eşti, tot ce deţii.
Toate se vor termina.
Va trebui să spui că ai avut un dezechilibru psihologic.
Dezechilibru faţă de datoria ta de cetăţean bun.
Va trebui să-ţi ceri scuze public.
"Hopa! Am împuşcat un poliţist afurisit. Scuze."
"Vă rog lăsaţi-mă să fac în continuare
10 milioane pe an din re difuzări şi drepturi de autor."
Va trebui să recunoşti deficienţe. Şi asta-i partea amuzantă.
Deficienţe pe care nu le ai de fapt.
Nu cred că le-ai recunoaşte pe cele pe care le ai.
Dar încerc să-mi imaginez cum te-ai duce undeva.
Şi să spui că eşti un om normal, care a făcut o greşeală afurisită.
Ştiu că n-o să se întâmple asta.
Aşadar, care din noi e sociopat, frate?
Câţi oameni pe care i-ai ucis,
vor lăsa totul în spate ca să ajungă pe dealul tău.
Toţi acei oameni care putrezesc în trecutul tău.
În calitate de profesori şi alcoolici cu care erai prieten.
Sau care erau tovarăşii tăi.
Mai ţii legătura cu cineva care nu mai e folositor?
Nu e vina mea că pot face lucruri, în calitate de artist,
pe care tu nu le poţi face.
- Vrei să spui că nu le pot face? - Nici măcar nu ştiu dacă exişti.
La modul cum înţeleg eu existenţa.
Hai să-ţi spun ceva, frate.
Mi-a venit o idee pentru cină, când am găsit revolverul.
Ştii revolverul.
Mi-a venit o idee.
Dar o să vorbim despre asta mai târziu.
Mulţumim pentru serviciile tale.
Trece-o în contul meu.
Dacă eşti atât de deştept.
De ce ai luat arma?
Ce?
O să repet pe îndelete, pentru că ai doar o inteligenţa medie.
Ai pistolul ce aparţine poliţistului mort şi bucata lipsă din puşcă.
Pot să susţin că nu te-am întâlnit până acum.
- Serios? - Da.
Dacă eu sunt ucigaşul din deşert,
ceea ce poate fi pus la îndoială, de ce mă aflu aici?
- Dacă tu n-ai fost în deşert. - Am fost cu siguranţă acolo.
Tu ai găsit actele maşinii cu care am făcut accident.
Primul scenariu.
Nu te-am întâlnit până acum şi pot să susţin acest scenariu.
Al doilea. Te-am întâlnit,
înainte să vii în tabăra mea ca să mă omori pentru că asta faci.
Dar te-am doborât atunci, frate. Ceea ce e adevărat.
Dar când am plecat din tabără, am lăsat puşca acolo.
- Ei, nu mai spune! - Am lăsat-o.
Şi ultima oară când te-am văzut, mă urmăreai cu acea puşcă.
Am ajuns la drum, poate că am auzit câteva împuşcături, la distanţă,
dar am crezut că e un vânător,
aşa că am mers cu un camion.
Nu te-am mai văzut din nou, până acum.
Nu ştiam nimic despre cele 7 crime din deşert.
Sunt un om foarte ocupat.
Vezi cum se potriveşte?
Ar reuşi.
Relatarea ficţională e cea care are cel mai mult înţeles,
în timp ce relatarea reală e mai greu de crezut.
De exemplu, geniule, încearcă să spui poliţiei
că ai găsit pistolul acelui grănicer mort,
în suportul televizorului meu afurisit. Încearcă!
Nu poţi vinde o poveste, în care altcineva e răufăcătorul.
Nu-ţi faci griji în privinţa a "ce este", ci a "ce pare a fi".
Iar eu îmi câştig existenţa din poveşti de genul ăsta, de la vârsta de 18 ani.
Îţi faci griji în privinţa a "ce pare a fi" şi nu a realităţii,
pentru că realitatea este cea pe care o spun eu.
Ai armă la tine, frate?
Şi tu ai.
Ce explicaţie ai pentru ea?
A ta e mai căutată, decât a mea, nu crezi?
Arma mea e un delict minor.
Pe când tu ai intrat cu ea.
Vrei să ne jucăm?
- 200.000 de dolari. - Nu.
Pleacă dracului din Los Angeles.
Foloseşte arma pe tine însuţi, nu-mi pasă ce faci.
Orice ai face sau ai spune, eu voi scăpa.
Şi aproape că îmi pare rău, frate, dar aşa stau lucrurile.
Fugi şi te culcă, arăţi ca dracu'!
S-a făcut, frate.
Aviz de evacuare.
Dacă vii din partea coreenilor, nu aşa se fac afacerile.
Relaxează-te, frate.
E doar un pui de somn.
Ei sunt de la poliţie.
Sunt detectivul Beaumont, el e detectivul Fletcher.
- Frumoasă casa. - Mulţumesc.
Încă nu m-am mutat în totalitate.
- Sunteţi căsătorit, dle? - Nu.
Da. Soţia şi copilul meu sunt în Anglia.
- De ce se află în Anglia. - Sunt englezi.
Bine.
Angajaţii dv care lucrează până târziu,
se temeau că rămâneaţi pe proprietate toată noaptea, după sosirea...
- Da. - ... domnişoarei Leone.
- Dra Leone are nume italian dar este... - Franţuzoaică.
Franţuzoaică...
De ce toată lumea din Los Angeles e din străinătate?
Datorită banilor.
Pentru că aţi fost aici, trebuie să facem verificări.
N-o să mai lungim vorba şi o să vă spun
că detectivul Fletcher şi cu mine vrem să aflăm reacţia dv
referitoare la vestea nefericită
că partenerul dv, domnul Davenport, e mort.
- Mort? - Ucis.
În jurul orei 22, noaptea trecută.
Potrivit înregistrărilor de la compania de telefonie,
dl Davenport a comandat nişte mâncare chinezească.
- Şi o prostituată. - Escortă de lux.
Prostituata a ajuns înaintea mâncării. Când a ajuns la faţa locului,
a găsit uşa de la intrare deschisă,
iar dl Davenport era la o distanţă mică de uşă.
Mort.
Pare să fi primit o lovitură puternică.
Dar, se pare că domnul Davenport a răspuns la uşă îmbrăcat doar cu un prosop.
Oamenii noştri sunt de părere că dl Davenport,
n-a avut răni de autoapărare pentru că...
încerca să-şi ţină prosopul.
Protejarea goliciunii poate fi puţin problematică.
Ăsta e conceptul protejării "valorilor".
Un om dezbrăcat are tendinţa
să-şi protejeze elementul, în loc de propriul cap.
Casa domnului Davenport a fost percheziţionată,
iar seiful său a fost găsit deschis.
Ştiţi dacă domnul Davenport ţinea sume mari de bani?
Nu am cunoştinţă de aşa ceva. Nu.
Cred că n-aş fi surprins dacă ar fi avut.
Arme de foc sau droguri?
Nu l-am văzut niciodată cu aşa ceva.
Trebuie să înţelegeţi că nu l-am cunoscut din punct de vedere social.
I-aţi zis vreodată dlui Davenport.
"O să te omor, jigodie afurisită!"
Da.
De ce?
- Era producător. - L-aţi urât?
Nu. Mi-a plăcut de el.
Trebuie să închid proiectul.
Punctul de vedere al companiei e că vor să închidă. Da.
Cine sunt moştenitorii lui?
Are un frate.
Dar a dispărut la un festival şi nimeni nu l-a mai văzut de vreo 5 luni.
Deci el deţine filmul meu?
Un piroman dispărut?
În esenţă, da.
Trebuie să fiu sigură că n-aveţi vreo secvenţă,
sau vreo altă filmare.
N-am nimic de genul ăsta.
Dacă proprietatea asta a fost percheziţionată,
dacă v-am confiscat hard diskurile personale...
Ştiţi ce vreau să faceţi?
E să plătiţi o groază de bani şi să aflaţi că n-am nimic.
- O să le spun celor din consiliu. - Eu aş face-o.
Nu în cap, frate. Nu în cap.
Nu prea mult în cap.
Ceea ce spunem că suntem, este ceea ce suntem. Nu ceea ce facem.
Facem accidente, după cum ştii foarte bine.
Toate sunt doar nişte greşeli, frate.
La dracu', dacă aş fi ştiut cine eşti, te-aş fi întrebat dacă poţi să mă angajezi.
Când munceşti, în calitate de artist, ştii la ce mă refer.
Ai numai înţelegeri neclare că ai avea o viaţă exterioară,
care va fi judecată.
Atunci când munceşti, totul e ca o pânză de păianjen.
Oamenii sunt o pânză de păianjen.
Ce a spus Shaw?
A spus că un artist adevărat o va aduce pe bunica lui în situaţia în care
îi va considera existenţa o corvoadă, la 70 de ani.
La 90 de ani.
Acum nu e momentul să-mi corectezi citatele, frate.
Acum hai să vorbim despre "ce pare a fi."
Păr, sânge.
Poate am pus deja p-aici, pe hainele tale, sau poate n-am făcut-o.
E o armă pe undeva, cu care l-am snopit, pe amicul tău, până când a murit.
Tot ce ai nevoie pentru ADN-ul meu mitocondrial.
Minte, frate. Minte. Te-am aranjat.
Tu l-ai ucis, dacă aşa spun eu.
Nu l-aş fi ucis, dacă n-ar fi zis ceva.
Ce-a spus?
A spus cel mai absurd lucru. A zis că ne putem înţelege.
Haide.
N-o să-mi spui, precum toată lumea? Că eşti căsătorit.
Că ai copii.
Oameni care te iubesc şi pe care ii iubeşti? N-o să spui nimic din toate astea?
Să-mi oferi bani?
Deja am făcut tot ce trebuie pentru a rămâne în amintirea tuturor.
Tu ce-ai făcut?
Eu am început să citesc de la vârsta de 2 ani, omule.
Şi ce dracului au făcut pentru mine?
Maică-mea a fost o curvă.
Căsătorită cu unchiul meu.
Caverna asta nenorocită, e ca o junglă afurisită.
Hamlet, omule.
N-a putut s-o facă.
N-a putut să omoare regele, având păcatul în minte.
N-a putut să-l omoare în timp ce se ruga.
Dar eu pot.
Pot să te omor chiar aici.
Ăsta ar fi un posibil sfârşit.
Dar toată chestia asta a început în deşert, şi acolo o să se încheie. Înţelegi?
Jocul trebuie să se termine.
Poliţia n-o să fie implicată, frate.
Ei n-or să găsească soluţia. O să fim doar noi doi, în deşert.
Voi fi acolo. Ştiu că şi tu vei fi.
Dacă reuşeşti să ajungi.
Tocmai am intrat în maşină. Cineva vrea să vorbească cu tine.
Bună, tată! Îmi aduc broscuţa la piscină. O cheamă Coco.
Ajungem în curând.
Eşti înarmat, ştiu asta.
Arată-mi adevărul.
Ai aflat care dintre doi e tipul rău?
De ce ai venit?
Pentru că n-o să te opreşti.
Aşa e.
Nu mi-a mai rămas nimic.
De unde ştii că n-o să fac ca în biblie?
O vizită asupra generaţiilor, reîncarnare şi ce-o mai fi al tău.
Trebuia să-ţi încerci şansa cu pistolul.
Coboară spre tabără.
Nu vreau să te omor aici, apoi să te târăsc în altă parte,
apoi să-ţi omor familia, dar o voi face.
Viaţa publică e o viaţă de apoi.
Cine a spus asta?
Eu.
Dar tu eşti mort deja.
Relaxează-te, frate. N-ai fost tu însuţi, de ani de zile.
Asta-i problema ta.
D-asta te-ai dus în deşert.
Fiecare psihanalist ar trebui să aibă una d-asta, nu crezi?
Opreşte-te!
Ştiu că eşti letal, frate.
Eşti un bărbat complet.
Căutătura ochilor, priceput la vorbe şi îmbrăcat potrivit.
E ca şi când aş prinde un tigru afurisit.
Noi doi o să facem ceva ce ar fi trebuit să facem de la început.
Ce anume?
O să bem ceva.
În suportul de televizor!
Ai talent înnăscut.
Obişnuiam să-mi ascund iarba acolo.
Acasă la maică-mea.
Înainte s-o omor.
- Tu decizi dacă e adevărat sau nu. - Nu-mi pasă.
Nou nouţ, sigilat.
Nu e otrăvit.
- Pentru marea aventură. - Care-i aia?
Moartea.
Moartea. Şi aripa ei de corb.
E un nenorocită care umblă pe aici cu un cârlig şi o clepsidră.
Doamna însăşi.
Cel puţin n-are pumnul plin de blesteme.
Aur, frate.
Am găsit-o într-o aluviune.
Era acolo pur şi simplu. Monedă norocoasă, într-o zi norocoasă.
Câte zile norocoase crezi că am avut?
Şapte.
Doar n-o să începi acum să-mi spui despre copilăria ta distrusă.
Am fost un copil bun. Chiar am fost.
Şi zgârcit. N-am furat niciodată.
- Nu minţeam. - Şi ce s-a întâmplat?
Femeile şi vremea.
Asta li se întâmplă tuturor.
- Eşti deschis la discuţii intelectuale. - Dacă m-ar scoate de aici...
- Crezi în dualitatea omului? - Nu. Cred în complexitatea infinită.
- De câte ori înseamnă asta în dualitate? - De multe ori.
Ai spus... că n-ai reuşit ca şi artist.
Nici eu n-am reuşit. Vreau să înţelegi asta.
N-am reuşit...
prin capacitate, nu incapacitate.
Am prea multe lucruri care se petrec aici.
Am înţeles... din alte limbaje... lucruri inexprimabile.
Şi n-a avut niciun rost.
Cu alte cuvinte, Diavolul a venit la mine şi eu l-am acceptat.
Dar minţea.
Priveşte moneda.
Dacă moneda asta pică pe masă, cap sau pajură...
Acela va începe primul.
- O faci? - Ştii că o s-o fac.
- Cap sau pajură? - Pajură.
Dacă moneda asta cade cu partea vulturului în sus,
iei pistolul, îl duci la tâmplă şi apeşi pe trăgaci?
Nu mă mai întreba asta.
Pe ce parte a picat moneda?
Nu mai contează.
N-ai fi ajuns să pui mâna pe pistol.
L-aş fi ridicat, ca să ţi-l dau
şi te-aş fi împuşcat în faţă, frate.
Şi ţi-aş fi dat foc în deşert.
Ce ai de gând să faci?
O să-ţi dau foc în deşert.
- Poţi să-mi dai un pahar cu apă? - Nu.
Nu te-am văzut de atâtea zile.
Ştiu.
Aşadar, sătenii au împins, iar monstrul a căzut ţipând...
în foc.
Iar ultimele sale cuvinte au fost:
"Şi calităţile mele bune?"
Traducerea şi adaptarea: Undergrow
Subtitrări-Noi Team
Sincronizarea: DISTEL Subs.ro Team @ www.subs.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania