www.titlovi.com
ХОБИТ
Упозорио сам вас! Зар вас нисам упозорио
шта ће испасти због петљања с патуљцима?
И сад су то урадили, пробудили су змаја.
Навукли су нам пропаст.
Хајде! Брзо! Брзо! Брже!
Покушавам да се евакуишем одавде.
Пажљиво, човече. Оставите књиге. У чамац.
Али, господару, зар нећемо покушати да спасемо град? -Град је изгубљен,
спасавајте злато. -Чули сте га.
Тата! -Идемо.
На гомилу.
Немамо времена. Морамо да идемо. -Подигни га. -Хајде, брате.
Хајде, идемо. -Добро сам, могу да ходам. -Што брже можете.
Ми нећемо да идемо. Не без нашег оца.
Ако останете овде, твоје сестре ће умрети.
Да ли би то твој отац желео?
Отворите ова врата! Чујете ли?
Овамо доле!
Дај ми руку. -Хајде, морамо ићи! -Брзо! Пожурите! -Кили, хајде!
Змај!
Хајде, хајде! Брже! Брже!
Да смо могли да поведемо још ових јадних људи с нама, али...
Нису они вредни тога! Слажем се. -Упомоћ!
Чувајте!
Веслајте! Веслајте! Хајде, брже!
Моје злато, моје злато!
Превише смо тешки. Морамо се нечега отарасити.
Тако је, Алфриде.
Брже, брже!
Јадне душе...
Тата. -Тата!
Погодио га је! Погодио је змаја!
Не. -Успео је, погодио је циљ, видео сам!
Његове стреле не могу му пробити кожу!
Плашим се да ништа неће.
Шта то радиш? Врати се! -Бејн! -Бејн!
Врати се овамо! -Бејн! -Пустите га! Не можемо се вратити!
Бејн!
Тата!
Бејн, шта то радиш? Зашто ниси отишао?
Требало је да одеш! -Дошао сам да ти помогнем. -Не!
Ништа га сад не може зауставити. -Ово би могло.
Бејн, врати се назад.
Бежи одавде сместа.
Тата!
Бејн! -Тата!
Станите, станите! Стој!
Ко си ти да се носиш са мном?
Каква штета.
Шта ћеш сад да радиш, Луконошче?
Оставили су те.
Неће доћи никаква помоћ.
Сад имамо прилику! Покрет!
Према отвореној води.
Да ли је то твоје дете?
Не можеш га спасити од ватре.
Гореће!
Не мрдај, сине.
Не мрдај.
Реци ми, несрећниче,
како ћеш ми се супротставити?
Ништа ти није остало,
осим смрти.
Бејн, погледај ме. Гледај у мене.
Мало улево.
Тако је.
Бејн, држи се!
Шта је то било?
Шта се десило? -Пао је, видео сам.
Мртав је.
Шмауг је мртав.
Тако ми браде, мислим да је у праву.
Погледајте онамо.
Гавранови с Еребора. Враћају се на Планину.
Тако је. Вест ће се проширити.
Ускоро, сви у Средњој земљи ће сазнати.
Змај је мртав.
БИТКА ПЕТ АРМИЈА
Превео: Бамбула
Сам.
Ниси сам,
Митрандире.
Нек ми неко помогне!
Упомоћ!
-Овамо!
Тата! -Тата!
Зашто ја?
Тауријела.
Кили, хајде.
Идемо.
То је твој народ. Мораш ићи.
Пођи са мном.
Знам како се осећам, и не плашим се.
Због тебе се осећам жив. -Не могу. -Тауријела.
Не знам шта то значи.
Мислим да знаш.
Мој господар, Леголас.
Поздрави се с патуљком.
Потребна си на другом месту.
Задржи га.
Као обећање.
Ово је суво. Требаће ти. -Хвала. -Ево.
Хеј! -Пази! -Дај ми једно!
Умрећу од ове хладноће. -Нађи сам за себе.
Више не командујеш, Алфриде Ликспитл. -Ту грешиш.
У одсуству господара, власт припада његовом заменику,
што у овом случају сам ја.
Дај ми то ћебе!
Заменик господара? Не засмејавај ме.
Ти си љигавац!
Пре бих умрла него служила неког попут тебе.
Можда то може бити сређено.
Не бих се окретао против својих, Алфриде.
Не сад.
Тата! -Дођите овамо! -Жив си!
У реду је.
То је био Бард, убио је змаја.
Видео сам сопственим очима. Поразио је звер!
Убио га је црном стрелом.
Хвала, Барде.
Све нас си спасао.
Сви поздравите змајоубицу!
Сви поздравите краља Барда!
Рекао сам много пута,
ово је човек племенитог порекла.
Рођени лидер! -Не зови ме тако.
Нисам ја господар овог града.
Где је он?
Где је господар? -На пола пута доле низ Андуин,
заједно са свим нашим новцем. Не сумњам да ти знаш то.
Ти си му помогао да испразни ризницу.
Не, покушао сам да га спречим. -Лажове! -Преваранте!
Ти си џукела! -Преклињао сам, молио.
Рекао сам: "Господару, не!"
Помислите на децу.
Обесите га! -Зар нико не мисли на децу?
Обесите га! -На дрво с њим!
Доста! Склоните се! Пустите га!
Осврните се око себе.
Зар вам није било довољно смрти?
Зима стиже.
Морамо се побринути за своје, за болесне и беспомоћне.
Они који могу да стоје, нек негују рањене.
А они који имају снаге, за мном.
Морамо спасити оно што се спасти може.
А онда, шта ћемо онда радити?
Наћи ћемо склониште.
Има ли кога?
Бомбуре?
Бифуре?
Било ко?
Станите! Станите!
То је Билбо! -Жив је! -Станите, станите, станите!
Морате да идете!
Сви морамо да идемо. -Само што смо дошли.
Покушао сам да разговарам с њим али неће да слуша.
О чему причаш, момче? -О Торину.
О Торину. Торин је данима тамо доле.
Не спава, једва да једе нешто.
Није сам свој, нипошто.
То је због овог места, мислим да ту обитава болест.
Болест? Каква болест?
Фили. Фили!
Фили!
Злато.
Немерљиво злато.
Изнад бола и туге.
Гледајте
Тророву огромну гомилу блага.
Добро дошли, синови моје сестре,
у краљевство Еребор.
Балине!
Неки траг њему? -Ништа овамо.
Ништа ни овамо. -Наставите да тражите.
Тај драгуљ би могао бити било где.
Светокамен је у овим одајама. Нађите га!
Чули сте га. Наставите да тражите. -Сви.
Нема одмора за никога док се не нађе.
Замало да будем привољен да ти дозволим да га узмеш
само да видим како Храстоштит пати,
да гледам како га уништава,
да гледам како му изопачује срце...
и води га у лудило.
Узмите само оно што вам треба.
Дуг пут је пред нама. -Куда ћете ићи?
Има само једно место.
Планина.
Ви сте геније, господару.
Можемо одвести избеглице у Планину.
Можда смрди на змаја. Али жене то могу очистити.
Биће безбедно, топло и суво.
И пуно залиха, покривача, одеће.
Биће и злата.
То злато у Планини је проклето.
Узећемо само оно што нам је обећано.
Само оно што нам треба да поново изградимо наше животе.
Ево, одради свој део посла.
Вест о Шмауговој смрти ће се проширити земљом.
Тако је.
Сад ће се и други фокусирати на Планину,
због њеног богатства, и положаја.
Шта то знаш?
Ништа сигурно.
То је оно што се плашим да ће доћи.
Шумски виловњаци!
Син краља виловњака и виловњакиња...
Пратили су нас до Језерграда.
И да ли си их убио?
Побегли су, цичући као кукавице.
Будало! Вратиће се с армијом виловњака!
Иди у Гундабад.
Доведи легије.
Виловњаци!
Људи! Патуљци!
Планина ће бити њихов гроб! У рат!
Видео си нешто тамо? -Орк који је напао Језерград, знам ко је.
Болг, син Азога Скрнавитеља.
Чопор варги чека надомак Езгарота. Побегли су на север.
Ови орци су другачији од осталих. Имају знак који одавно нисам видео.
Знак Гундабада. -Гундабад?
Упориште орака, на далеком северу Маглених планина.
Господару Леголасе,
доносим вам вест од оца. Морате сместа да се вратите код њега.
Хајде, Тауријела. -Господару.
Тауријела је протерана. -Протерана?
Можеш рећи мом оцу, ако нема места за Тауријелу, онда нема ни за мене.
Леголасе, ово је заповест твога краља.
Да, он је мој краљ...
али не командује мојим срцем.
Идем на север. Хоћеш ли да пођеш са мном?
Куда? -У Гундабад.
Враџбине те неће спасити, старче.
Имаш нешто што мој господар жели.
Где је?
Један од три прстенова вилењака.
Прстен Ватре! Где су остали?
Овде влада мој господар.
Умри, чаробњаче!
Дошла сам по Митрандира.
И отићи ћу с њим.
Покушај да ме зауставиш и уништићу те!
Три прстена за виловњачке краљеве под небом.
Седам за патуљачке господаре у одајама од камена.
И девет, за смртне људе који су осуђени да умру.
Не можеш се борити против сенке.
Чак и сад копниш...
Једно светло...
само у тами.
Нисам сама.
Да ли вам треба помоћ, госпо?
Требало је да останете мртви.
Митрандире...
Врати се.
Овде је.
Да, тама се вратила.
Гандалфе!
Гандалфе, пењи се.
Слаб је. Не сме остати овде. Угрожава му живот.
Идите! Брзо!
Пођите са мном, госпо.
Иди!
Почело је. Исток ће пасти.
Па ће се уздићи краљевство Ангмар.
Време виловњака је прошло.
Доба орака је дошло.
Овде немаш моћ,
Морготов слуго!
Немаш име!
Нити лице!
Ни облик!
Врати се назад у ништавило
одакле си дошао!
Били смо обманути.
Сауронов дух је преживео.
И протеран је.
Побећи ће на исток.
Гондор треба да се упозори.
Поставимо стражу на зидинама Мордора.
Не, побрини се за Леди Галадријелу. Потрошила је велики део своје моћи.
Њена снага копни.
Одведи је у Лотролијен.
Господару Сарумане, он мора бити пронађен и уништен једном за свагда.
Без прстена моћи,
Саурон више никад неће моћи да господари Средњом земљом.
Идите.
Препустите Саурона мени.
Треба ми коњ. -Шта?
Гандалфе, куда ћеш?
Да упозорим Еребор, немају појма шта ће наићи.
Видео сам властитим очима. Хорде орака из Морије.
Мораш позвати наше пријатеље, птице и звери.
Битка за Планину само што није почела.
Чекај!
Узми ово.
Ако је истина то што кажеш, требаће ти више него мени.
Хвала.
Мало упозорење...
Може понекад да буде незгодан, мораш да завртиш врхом.
Ваљда ћеш се снаћи.
Овде је, у овим одајама.
Знам то. -Тражили смо и тражили. -Недовољно добро.
Торине, сви ћемо се постарати да се врати камен.
Ипак, још није пронађен!
Сумњаш ли у оданост некога овде?
Светокамен је заоставштина нашег народа.
То је краљев драгуљ.
Зар ја нисам краљ?
Знајте ово.
Ако га неко нађе и сакрије од мене,
осветићу се.
Змајева болест.
Већ сам то виђао.
Тај поглед,
ужасна потреба.
То је дивља и љубоморна љубав, Билбо.
Од тога је полудео његов деда.
Балине, да Торин има Драгокамен.
Да га је пронашао.
Да ли би то било од помоћи?
Тај камен, што крунише све,
он је врхунац овог огромног богатства.
Даје моћ, оном ко га поседује.
Али да ли одбија лудило?
Не, момче.
Плашим се да га погоршава.
Можда је најбоље да остане изгубљен.
Шта је то?
У твојој руци. -Ништа.
Покажи ми.
То...
Узео сам то из Беорнове баште.
Носио си га чак од тамо?
Засадићу га у мојој башти у Торбином крају.
Бедну награду однећеш у Округ.
Једног дана ће израсти.
И сваки пут кад га погледам, сетићу се...
Сетићу се свега што се десило. Доброг, лошег.
И колико сам имао среће да се вратим кући.
Торине... -Торине, преживели из Језерграда
улазе у Дол.
Има их на стотине.
Позови све на капију.
На капију, сместа!
Хајде, не стајте! -Господару!
Господару! Овде горе!
Погледајте, господару. Мангали горе.
Дакле, дружина Торина Храстоштита је преживела.
Преживела?
Мислите да има гомила патуљака тамо са свим тим златом?
Не брини, Алфриде.
Има довољно злата у тој планини за све.
Вечерас ћемо овде поставити логор.
Нађите склониште где можете. Заложите ватру.
Алфриде, ти ћеш ноћас да стражариш.
Морамо се обезбедити до зоре.
Ову планину смо освојили уз пуно муке.
Нећу да нам је опет отму. -Људи из Језерграда немају ништа.
Дошли су нам из нужде. Изгубили су све.
Не говори ми шта су изгубили.
Знам веома добро њихову невољу.
Они који су преживели ватру змаја, треба да се радују.
Имају на много чему да буду захвални.
Још камења.
Овамо. -Донесите још камења код капије!
Деца умиру од глади. -Треба нам храна.
Нећемо издржати три дана. -Барде, немамо довољно.
Уради шта можеш, Перси.
Треба нам још воде.
Деца, рањени и жене прво.
Ево.
Добро јутро, Алфриде. Шта има ново док си ноћас стражарио?
Било је тихо, господару, немам шта да пријавим.
Ништа не може проћи поред мене.
Осим војске виловњака, изгледа.
Господару Трандуиле.
Нисмо очекивали да вас овде видимо. -Чуо сам да вам треба помоћ.
Спасили сте нас. Не знам како да вам захвалим.
Преурањено захваљујеш. Нисам дошао због вас.
Дошао сам да повратим нешто што је моје.
Те драгуље у Планини и ја желим.
Бели драгуљи, чисте месечеве светлости.
Бели драгуљи Зеленшуме.
Знам виловњачког господара који би скупо платио ово.
Станите! Молим вас станите!
Хоћете ли поћи у рат због шачице драгуља?
Драгоцености нашег народа неће бити олако остављене.
Савезници смо у овоме.
Мој народ такође полаже право на драгоцености из те планине.
Дозволите ми да говорим с Торином.
Хоћеш ли покушати да уразумиш патуљка?
Да избегнем рат, да.
Није лоше за једну ноћ рада.
Хајде.
Поздрављам те, Торине, Траинов сине.
Драго нам је смо што вас видимо живе иако смо изгубили наду.
Зашто сте дошли пред капију Краља под Планином наоружани за рат?
Зашто се Краљ под Планином забарикадирао овде?
Попут лопова у својој јазбини?
Можда зато што очекујем да ћу бити опљачкан.
Господару, нисмо дошли да вас опљачкамо,
већ да постигнемо поштен договор.
Нећете да говорите са мном?
Слушам.
У име грађана Језерграда, тражим да испоштујеш своју реч.
Део блага како би могли опет да изграде своје животе.
Нећу преговарати ни са ким,
чија армија куца на моја врата.
Та армија ће напасти ову планину ако не постигнемо договор.
Твоје претње ме не дотичу.
А твоја савест?
Зар ти она не говори да је наш циљ оправдан?
Мој народ ти је понудио помоћ.
А заузврат, ти си им донео само уништење и смрт.
Људи из Језерграда су нам обећали помоћ само зарад богате награде.
Погодба је била склопљена. -Погодба? Какав смо избор имали,
осим да мењамо нашу заоставштину за ћебад и храну?
Да спасимо себи будућност, у замену за слободу.
Мислиш ли да је то поштен договор?
Реци ми,
Барде змајоубицо.
Зашто бих испоштовао такав договор?
Зато што си нам дао реч.
Зар то ништа не значи?
Одлази!
Или ће наше стреле да полете!
Шта то радиш?
Не смеш да поведеш рат.
Ово те се не тиче.
Извини, у случају да ниси приметио, онамо је армија виловњака.
Да не спомињем неколико стотина љутих рибара.
Бројчано смо надјачани.
Не задуго.
Шта то значи? -Значи, г. Багинсе,
никад немојте да потцењујете патуљке.
Повратили смо Еребор.
Сад ћемо да га бранимо.
Неће ништа да нам да.
Каква штета.
Ипак си пробао. -Не разумем.
Зашто?
Зашто би ризиковао рат?
Узалудно је покушавати уразумити их.
Разумеју само једно.
Напашћемо у зору.
Да ли си уз нас?
Г. Багинсе, дођите овамо.
Требаће ти ово.
Обуци.
Ова кошуља је направљена од сребрног челика.
Митрил.
Тако су га звали моји преци.
Ниједан мач га не може пробити.
Изгледам апсурдно. Ја нисам ратник већ хобит.
То је дар.
Знак нашег пријатељства.
Тешко је наћи праве пријатеље.
Био сам слеп, али сад почињем да видим...
Издан сам.
Издан?
Светокамен.
Један од њих мора да га је узео.
Један од њих је дволичан.
Торине. Мисија је извршена.
Освојио си Планину. Зар то није довољно?
Издан од свог народа?
Дао си обећање становницима Језерграда.
Да ли је ово благо стварно вредније од твоје части? Наше части?
Торине, и ја сам био тамо. Дао сам реч. -За то сам захвалан.
Било је племенито. Али благо ове планине не припада
људима из Језерграда.
Ово злато...
је наше.
И само наше.
Док сам ја жив,
нећу дати...
ниједан новчић.
Ниједан...
комад блага.
Гундабад.
Шта лежи иза? -Стари непријатељ.
Древно краљевство Ангмар.
Ова тврђава је некад била упориште.
Ту су држали огромне оружарнице,
ковали су оружје за рат.
Светло. Видела сам покрет.
Чекаћемо да нас ноћ замаскира.
То је погано место, Тауријела.
Некад, наш народ је водио рат на тој земљи.
Моја мајка је умрла тамо.
Мој отац не прича о томе.
Не постоји гроб...
Ни сећање.
Ништа.
Пролаз!
Склоните се!
Не, не, не!
Хеј! Ти!
Са шиљатим шеширом!
Да, ти.
Не желимо луталице, просјаке и скитнице овде.
Већ имамо довољно проблема.
Одлази одавде, пењи се на коња.
Ко овде командује? -Ко пита?
Оставите по страни ситне невоље с патуљцима.
Стиже рат. Дубине Дол Гулдура су испражњене.
Сви су у смртној опасности. -О чему то причаш?
Видим да не знаш ништа о чаробњацима.
Они су као зимски гром на дивљем ветру који риче у даљини
слама срце и узбуњује.
Али понекад је олуја само олуја.
Не овог пута. Армије орака су у покрету.
Ови борци су узгајани за рат.
Наш непријатељ је скупио пуну снагу.
Зашто сад? -Јер смо их приморали.
Приморали смо их кад је дружина Торина Храстоштита
пошла да поврати своју домовину.
Патуљци никад није требало да дођу до Еребора.
Азог Скрнавитељ је био послат да их убије.
Његов господар жели контролу над Планином.
Не само због блага унутар ње,
већ због њене стратешке позиције.
Ово је капија одакле се могу поново заузети земље Ангмара на северу.
Ако се то погано краљевство опет уздигне,
Ривендел, Лоријен, Округ,
чак и Гондор ће пасти.
Те армије орака о којима причаш, Митрандире,
где су?
Наша армија ће бити на положају до зоре.
Напад биће изненадан и брз!
Будале! Заборавили су шта живи испод ове земље.
Заборавили су на велике прождираче земље.
Ако ћемо да уђемо, морамо ући сместа.
Скупљају се у јато.
Ови слепи мишеви су узгајани с једним разлогом. -За шта?
За рат.
Морамо упозорити остале.
Можда је прекасно. Пожури!
Требало би да си унутра.
Даље од ветра.
Не, ја...
Требало ми је ваздуха. Овде још смрди по змају.
Виловњаци постављају своје стрелце на положај.
Битка ће бити завршена до сутра увече.
Мада сумњам да ћемо бити живи да то видимо.
Ово су... мрачни дани.
Заиста мрачни дани.
Нико се не може кривити што жели да буде негде другде.
Близу је поноћ. Бомбур следећи стражари.
Требаће времена да га пробудим.
Бофуре...
видећемо се ујутро.
Збогом, Билбо.
Откад мој савет толико мало вреди? Шта мислиш да покушавам да урадим?
Мислим да покушаваш да спасиш своје патуљасте пријатеље.
И дивим се твојој оданости према њима.
Али то ме није одвратило од моје намере.
Ти си ово започео, Митрандире.
Опростићеш ми ако то завршим.
Да ли су стрелци на положају?
Да, господару. -Проследите наређење.
Ако се нешто миче на тој планини, убијте га.
Патуљцима је истекло време.
Ти, Луконошче, да ли се слажеш с овим?
Да ли ти је злато толико важно?
Да ли би га купио преко крви патуљака?
Неће доћи до тога. Ову битку не могу добити.
То их неће зауставити. Ако мислиш да ће се патуљци предати, неће.
Бориће се до смрти, да одбране своје.
Билбо Багинс.
Ако не грешим, ово је полутан који је украо кључеве
од мојих тамница пред носем мојим чуварима.
Да.
Извињавам се због тога.
Дошао сам да вам дам ово.
Срце Планине.
Краљев драгуљ.
Има непроцењиву вредност.
Али како је ово твоје да га дајеш?
Узео сам га као свој део блага за 14. члана.
Зашто ово радиш? Ниси нама одан.
Не радим то због вас.
Знам да патуљци могу бити тврдоглави. И својеглави.
И тешки, сумњичави и резервисани.
С најгорим манирима који се могу замислити.
Али су такође храбри, срдачни и болесно одани.
Веома су ми драги, и спасићу их ако могу.
Али Торину овај драгуљ је најдрагоценији.
У замену да му га вратите, мислим да ће вам дати оно што заслужујете.
Неће бити потребе за ратом.
Одмори се вечерас. Сутра одлазиш.
Шта? -Иди што даље одавде.
Нећу да идем. Учинио си ме четрнаестим чланом дружине.
Нећу сад да напуштам дружину. -Дружина не постоји. Не више.
Нећу ни да размишљам шта ће Торин урадити, кад сазна шта си урадио.
Не плашим се Торина. -Требало би.
Не потцењуј зло злата.
Злато на коме је гуја дуго лежала.
Змајева болест уђе у срца свих који уђу у Планину.
Скоро свих.
Ти, тамо. Нађи овом хобиту кревет.
И нахрани га топлом храном.
Заслужио је.
Држи га на оку.
Ако покуша да оде, реци ми.
Мрдни, глупи хобите.
Буђење, хобите. Ус... тај.
Следећу ћу да ти сместим између очију.
Дошли смо да ти кажемо.
Исплата твог дуга је била понуђена и прихваћена.
Каква исплата? Ништа вам нисам дао.
Немате ништа.
Имамо ово.
Имају Светокамен.
Лопови!
Откуд вам заоставштина наше династије?
Тај камен припада краљу!
И краљ га може узети.
Уз нашу добру вољу.
Али прво мора испоштовати своју реч.
Сматрају нас за будале.
То је смицалица.
Прљава лаж.
Светокамен је у овој планини! То је трик!
Није трик.
Камен је прави.
Ја сам им га дао.
Ти?
Узео сам га као свој део за четрнаестог члана.
Крадеш од мене? -Да крадем од тебе, не.
Можда сам обијач, али сматрам себе поштеним обијачем.
Вољан сам да дам оно што ми припада.
Да даш оно шта ти припада?
Оно што ти припада?
Ја ти не припадам, бедни пацове!
Хтео сам да ти га дам.
Много пута сам хтео, али...
Али шта, лопове?
Променио си се, Торине.
Патуљак кога сам упознао у Торбином крају
никад не би погазио реч.
Не би сумњао у лојалност свог народа.
Не говори ми о лојалности.
Баците га с бедема!
Зар ме нисте чули?
Сам ћу то да урадим!
Проклет да си! -Не!
Чаробњак те је угурао у ову дружину!
Ако ти се не свиђа мој обијач, молим те немој да га оштетиш.
Врати ми га.
Не изгледаш као нека изузетна фигура
као Краљ под Планином, зар не?
Торине, Траинов сине.
Никад више нећу да склапам договоре с чаробњацима!
Иди. -Или с пацовима из Округа!
Да ли смо нашли решење?
Да вратимо Светокамен, за оно што нам је обећано?
Зашто бих откупљивао оно што је по праву моје?
Задржи камен. Продај га. Ектелион из Гондора ће га скупо платити.
Побићу вас! Кунем се! Побићу вас све!
Твоја заклетва ништа не значи!
Довољно сам чуо.
Торине, остави се оружја.
Отвори капију. То благо ће бити твоја смрт.
Торине, ову битку не можемо добити.
Одговори нам.
Да ли бираш мир?
Или рат?
Бирам рат.
Гвозденстопа.
Еј, Торине!
Гвозденстопа је дошао!
Ко је то? Не изгледа превише срећно.
То је Даин, господар Гвоздених брда.
Торинов рођак. -Да ли су слични?
Одувек сам сматрао да је Торин разумнији од њих двојице.
Добро јутро.
Како смо сви?
Имам мали предлог, ако вам не смета
да ми дате неколико тренутака вашег времена.
Да ли бисте размотрили...
једноставно да се губите?!
Сви, сместа!
Не повлачите се.
Смирите се, господару Даин.
Гандалфе Сиви.
Реци овом кршу да иде.
Или ћу да натопим земљу њиховом крвљу.
Нема потребе за ратом између патуљака, људи и виловњака.
Легија орака маршира према Планини. Одступи са својом армијом.
Нећу да одступим ни пред каквим виловњаком.
Не пред овим лажљивим шумским виловњаком.
Само желиш зло мом народу.
Ако одлучи да се испречи између мене и мог народа,
распући ћу му његову лепу главу.
Видећемо да ли ће тад још да се цери.
Даине!
Нека нападну. Да видимо докле ће стићи.
Мислиш да се бојим твојих претњи,
ти шиљатоуха принцезо?
Јесте ли чули, момци? Макљажа!
Дајмо тим проклетницима добро чекичање!
Не покрећи своје људе.
Ја ћу да средим Гвозденстопу и његову руљу.
У реду.
Завршимо ово.
Пошаљите јарце!
Трандуиле! Ово је лудост!
Хеј! Како ти се ово свиђа, стари превртљивче?!
Проклетници!
Црволоци.
Дај бре.
Напред, моје трупе!
Хорде из пакла су пред нама. Борите се до смрти!
Идем преко зида. Ко ће са мном?
Хајде, идемо! -Одступите, сви.
Нећемо ништа да урадимо? -Рекао сам да одступите!
Виловњаци неће да се боре?
У напад!
Гандалфе, да ли је овде безбедно да се стоји?
Пошаљите звери рата!
Уништите њихове ратне машине!
Не могу да се боре на два фронта.
Сада ћемо повући наш потез.
Нападните град!
Азог.
Покушава да нас одсече.
Сви ви, назад у Дол! Сместа!
У град! Билбо, овамо!
Сигрид! Тилда!
Моја деца! Где су ми деца?
Видела сам их. Били су на старој пијаци. -На пијаци?
Где су сад? Тилда! Сигрид!
Барде, орци улазе преко бедема!
Води стрелце на источни грудобран. Одупирите се колико можете.
Стрелци, овамо! -Орци су заузели Камену улицу!
Пијаца је окупирана.
Остали, за мном!
Брзо!
Јуриш! Напред! До смрти!
Тата! -Овамо! -Тата! -Овамо!
Бејн, Сигрид, доле!
Слушајте! Хоћу да окупите жене и децу.
Одведите их у велику дворану, и забарикадирајте врата!
Јасно?
Не смете излазити ни по коју цену. -Хоћу да останем с тобом.
Покажи оцу мало поштовања.
Оставите их мени, господару.
Чули сте га. Идемо у велику дворану.
Алфриде. Само жена и деца.
Потребан ми је сваки мушкарац за борбу.
Постарај се да се вратиш. -Одвешћу их на безбедно, господару.
Мој мач је под вашом командом. Устај!
Пази на њих.
Брзо, бако!
У велику дворану!
С пута! Оставите богаље!
Не могу задржати град!
Патуљци скоро да немају више снаге.
Проклетници!
Где је Торин?
Потребан нам је! Где је?
Нек крв тече овом земљом!
Све их побијте!
Повлачење!
Откад то остављамо свој народ на цедилу?
Торине, они умиру тамо напољу.
Има дворана испод ових дворана унутар ове планине.
Места која можемо утврдити.
Осигурати, заштитити.
Да.
Тако је. Морамо преместити злато дубље у земљу. На безбедно место.
Зар ме ниси чуо? Даин је опкољен.
Убијају их, Торине.
Многи умиру у рату.
Живот је јефтин.
Али оволико благо, не може да се мери у изгубљеним животима.
Вреди свих живота које можемо жртвовати.
Седиш овде у овим огромним дворанама с круном на глави
а ипак си инфериорнији него што си икад био.
Не обраћај ми се
као да сам безначајни господар патуљака.
Као да сам ја и даље...
Торин Храстоштит.
Ја сам твој краљ! -Одувек си био мој краљ!
Некад си то знао.
Не можеш да видиш шта си постао.
Иди.
Губи се.
Пре него што те убијем.
Седиш овде с круном на глави
а само си инфериорнији него што си икад био.
Али оволико благо, не може да се мери у изгубљеним животима.
То благо изазива болест. -Слепа амбиција Краља под Планином.
Ја сам твој краљ!
Ово злато је наше. И само наше.
Нећу да дам
ниједан новчић! -Зар не видиш даље од своје пожуде?
Као да сам безначајни господар патуљака...
Торин Храстоштит. -Болест од које је твој деда полудео.
Храстоштит. -То је Торин.
Син Траинов, син Троров. -Нисам као мој деда.
Ти си наследник Дуриновог престола.
Они умиру тамо напољу. -Поврати Еребор.
Даин је опкољен. Умиру. Опкољен. Умиру.
Поврати своју домовину.
Променио си се, Торине. -Ја нисам као мој деда.
Да ли је ово благо стварно вредније од твоје части?
Ја нисам као мој деда.
Ово благо ће те убити.
Повлачење!
Повлачење, у Планину!
Повлачење!
Крај им стиже.
Припремите се за коначни напад!
Нећу да се скривам,
иза каменог зида док други бију наше битке,
за нас!
То ми није у крви, Торине.
Не, није.
Ми смо Дуринови синови.
И Дуринов народ не бежи од борбе.
Немам право
да тражим ово од ниједног од вас.
Хоћете ли ме следити,
по последњи пут?
Још не! Чекајте, чекајте...
Нападните, сад!
Торин.
За краља!
У бој!
Патуљци. Окупљају се.
Окупљају се око свог краља.
Свако ко жели да се бори до краја,
за мном!
Хајде, Бомбуре! Дижи се!
Бофуре, помагај! Пожури!
Дорине, упомоћ!
А?
Нори!
Дори! Иза тебе, брате!
Кажем да морамо подржавати наше мушкарце у животу,
и у смрти. -Уз тебе сам. -Наоружајте се.
Пођи с нама. -Не, не, не. Пусти старицу на миру. -Не плаши се.
Рекао сам да се склониш!
Алфриде Ликспитле, ти си кукавица. -Кукавица?
Није сваки мушкарац довољно храбар да носи корсет.
Ниси ти мушкарац, ти си ласица.
Даине!
Торине!
Држи се, стижем!
Хеј, рођаче!
Зашто ти је толико требало?
Има превише ових проклетника, Торине.
Надам се да имаш план.
Да. Средићемо њиховог вођу.
Азога.
Убићу то ђубре.
Тхорине, не можеш. Ти си краљ.
Зато и морам то. -А како планираш сам да се пробијеш
до врха Гавранбрда?
Одавно ово нисам радио.
Напред! На Гавранбрдо!
Држ'те се, момци!
Лудаци!
Можда и успете.
Нека вас Дурин чува.
Пазите!
Гледајте напред!
Држите се!
Дај овамо!
Сруши га! Гађај!
Где? -Гађај га у јајца!
Нема јајца!
Брже!
Држите се! Ево ме!
Бофуре, дивото!
Двалине! -Настави даље!
Хајде, длакави прасцу!
Хајде!
Варге!
Још их долази!
Претешки смо.
Нећемо успети. Откачи предњаке.
Јашите их до врха.
Не, Балине.
Моји дани јахања јарчева су завршени.
Нека вас Дурин чува.
Престар сам за ово!
Напред!
Води!
Устани.
Склони се од мене. Ти ми ниси господар.
Људи су ти веровали. Слушали су те.
Плашт господара је био на извол'те.
А ти си све одбацио.
Бум.
Алфриде...
Види ти се подсукња.
Можда ипак преживимо ово.
Гандалфе!
То је Торин.
И Фили, Кили и Двалин.
Води своје најбоље ратнике.
Куда? -Да одсеку главу змији.
Умри!
Гандалфе!
Леголас.
Леголас Зеленолист. -Има још једна армија.
Болг води орке из Гундабада. Скоро су дошли. -Гундабад?
То је био њихов план од почетка.
Азог се супротставља нашим снагама а онда се Болг појављује са севера.
Шта? Север? Где је тачно север?
Гавранбрдо.
Гавранбрдо. Торин је тамо.
И Фили и Кили, сви су тамо.
Где је?
Изгледа празно.
Мислим да је Азог побегао.
Мислим да није.
Фили, поведи брата.
Истражите куле.
Пажљиво да вас не виде.
Ако видите нешто, обавестите ме. Не упуштајте се у борбу. Јасно?
Имамо друштво. Гоблини плаћеници.
Не више од сто. -Ми ћемо се побринути за њих. Идите!
Идите!
Навалите!
Опозови своју јединицу.
Господару, пошаљите ову јединицу на Гавранбрдо.
Патуљци ће бити прегажени. Торин мора бити обавештен.
Ти га обавести по сваку цену.
Пролио сам довољно виловњачке крви бранећи ову проклету земљу.
Више нећу. -Трандуиле!
Ја ћу да идем. -Не буди смешан. Нећеш успети.
Зашто нећу? -Јер ће видети да долазиш и убиће те.
Не, неће.
Неће ме видети. -Не долази у обзир.
Нећу дозволити.
Не тражим твоју дозволу, Гандалфе.
Нећеш мрднути даље.
Нећеш отићи.
Не овог пута. -Склони ми се с пута!
Патуљци ће бити побијени. -Да, умреће.
Данас, сутра, за годину дана,
или за стотину годину од данас. Какве то има везе?
Они су смртни.
Мислиш да је твој живот вреднији од њихових,
кад не постоји љубав у њему?
У теби нема љубави.
Шта ти знаш о љубави? Ништа.
Оно што осећаш за тог патуљка није стварно.
Мислиш да је то љубав?
Да ли си спремна да умреш за љубав?
Ако је повредиш, мораћеш да убијеш мене.
Ја ћу ићи с тобом.
Вуци!
Бифуре, изгубио си секиру.
Не, није.
Изволи, рођаче.
Знаш где ово можеш да гурнеш.
Остани овде.
Истражи доње нивое.
Ја ћу ово.
Где је тај погани орк?
Торине. -Билбо. -Морате да идете одавде, сместа.
Азог има још једну армију која ће напасти са севера.
Ова кула ће бити у потпуности окружена и неће бити излаза.
Тако смо близу, тај орк је још тамо. Кренимо на њега. -Не.
То је оно што он жели. Хоће да нас увуче.
То је замка.
Нађи Филија и Килија, позови их да се врате.
Торине, сигуран си у ово? -Уради то.
Биће дана за мегдана.
Овај ће први да умре.
Онда брат.
Онда ти, Храстоштите.
Ти ћеш последњи да умреш. -Не!
Бежите!
Овде се завршава твоја погана крвна линија!
Кили! -Торине!
Торине, не.
Све их побијте!
Не!
Кили.
Убијте га!
Завршите с њим!
Кили!
-Тауријела!
Кили.
Не!
Тауријела?
Орлови стижу.
Билбо. -Не померај се. Не померај се. Мирно лежи.
Драго ми је што си овде.
Хоћу да се опростим од тебе као пријатељ.
Никуд ти нећеш да идеш, Торине. Живећеш.
Заборави моје речи и дела на капији.
Урадио си оно што би само прави пријатељ урадио.
Опрости ми.
Био сам превише слеп то да видим.
Жао ми је.
Због мене си долазио у опасности.
Не, радо сам поделио сваку твоју опасност.
То је далеко више него што иједан Багинс заслужује.
Збогом,
господине Обијачу.
Врати се својим књигама,
у својој наслоњачи.
Посади своје дрвеће.
Гледај их како расту.
Да постоји више људи...
који цене дом више од злата,
овај свет би био срећније место.
Не, не, Торине! Немој да си се усудио!
Торине, издржи. Издржи, молим те.
Орлови. Орлови.
Орлови су стигли. Торине.
Не могу да се вратим.
Куда ћеш отићи?
Не знам.
Иди на север, нађи Дунедаин.
Међу њима је млади шумар с ким треба да се сретнеш.
Његов отац Араторн је био добар човек.
Његов син можда испадне велики човек.
Како се зове?
У Дивљини је познат као Страјдер.
Његово право име мораш сам открити.
Леголасе.
Твоја мајка те је волела.
Највише од свих.
Више од живота.
Хоће да га сахране.
Да.
Ако је ово љубав, не желим је.
Узмите је од мене.
Молим вас.
Зашто толико боли?
Зато што је била права.
Краљ је мртав.
Живео краљ!
Вечерас ће бити велика гозба.
Песме ће бити певане. Приче ће се причати.
А Торин Храстоштит ће ући у легенду.
Знам да тако треба да му одате почаст.
Али за мене никад то није био.
Био је...
За мене је био...
Шмугнућу. Поздрави остале.
Сам их поздрави.
Ако ико од вас пролази поред Торбиног краја...
Чај је у четири сати.
Има га доста.
Увек сте добродошли.
Не замарајте се да куцате на врата.
Граница Округа.
Овде те морам напустити.
Штета.
Свидело ми се да имам чаробњака у близини.
Изгледа да они доносе срећу.
Ти стварно не верујеш да су све твоје авантуре
и бекства била производ пуке среће.
Магични прстен не би требало да се користи олако, Билбо.
Не сматрај ме за будалу. Знам да си пронашао један... -Нисам.
У тунелима гоблина. И отад сам мотрио на тебе.
Хвала Богу.
Збогом, Гандалфе.
Збогом.
Не брини због тог прстена.
Испао ми је из џепа током битке. Изгубио сам га.
Ви сте веома добра особа, г. Багинсе.
И врло сте ми драги.
Али ви сте само мала особа,
у огромном свету.
То је мајчин сандук с девојачком спремом.
А то је моја трпезаријска столица.
Спусти доле тај ослонац за ноге!
Шта се дешава? -Здраво, г. Билбо.
Не би требало да будете овде. -Како то мислиш?
Пошто се сматрало да сте мртви. -Нисам мртав.
Било да се сматра или нешто друго.
Мислим да то није дозвољено! Г. Билбо!
21! Да ли неко нуди 21? Да ли неко нуди 21?
Аукција имовине преминулог г. Билба Багинса
Продато г. Болџеру. Дебељуца имаће где да стави ноге.
Имам ли понуде за ово? Направљено у Округу.
Без патуљачких копија овде.
Станите! Станите! Дошло је до грешке.
Ко си ти? -Како то мислиш ко сам ја?
Знаш ти савршено добро ко сам, Лобилија Грамзива Багинс.
Ово је мој дом. А то су моје кашике.
Много хвала. -Ово је веома нерегуларно.
Опростите, прошло је више од 13 месеци од нестанка.
Ако сте ви стварно Билбо Багинс, и нисте покојни,
можете ли доказати? -Шта?
Довољан ће бити неки званичан документ с вашим именом. -Добро.
Уговор о ангажовању као оби...
Није битно као шта.
Ево, мој потпис. -Да.
Изгледа да је у реду. Да.
Нема сумње.
Ко је та особа која вас је унајмила?
Торин Храстоштит?
Био ми је пријатељ.
Не, хвала!
Не желимо више никакве посетиоце, добронамернике ни далеке рођаке.
А веома старе пријатеље?
Гандалфе? -Билбо Багинсе.
Мој драги Гандалфе. -Драго ми је што те видим.
111 година стар. Ко би рекао?
Хајде, уђи.
Добро дошао. Добро дошао.
Превео: Бамбула Синхронизација и допуна: М. М.
Preuzeto sa www.titlovi.com