ЗАЛЕЂЕНО КРАЉЕВСТВО
Створен од хладног и зимског ваздуха,
који је комбинован са планинском кишом.
Ова ледена сила која је и погана и поштена
има ледено срце које вреди да се ископа.
Сеците кроз срце, хладно и чисто.
Ударајте с љубављу и са страхом.
Погледајте лепоту продорну и чисту. Разломите лед!
И сломите залеђено срце.
Хап! Хо! Пазите где стајете! Не брините!
Дивно! Моћно! Опасно! Хладно!
Лед има моћ који се не може контролисати.
Јачи од једног, јачи од десеторице, јачи од стотину мушкараца!
Створен од хладног и зимског ваздуха,
који је комбинован са планинском кишом.
Ова ледена сила која је и погана и поштена
има ледено срце које вреди да се ископа.
Сеците кроз срце, хладно и чисто. Ударајте с љубављу и са страхом.
Лепота и опасност се налазе овде. Разломите лед!
Пазите се залеђеног срца.
Хајде, Свен.
Елса.
Елса! Пробуди се. Пробуди се. Пробуди се.
Ана, врати се да спаваш.
Не могу. Небо је будно, па сам и ја будна.
Морамо да се играмо. - Иди и сама се играј.
Хоћеш ли да правимо снешка?
Хајде, хајде, хајде, хајде.
Изведи магију! Изведи магију!
Спремна?
Ово је невероватно!
Погледај ово!
Ћао, ја сам Олаф и волим топле загрљаје.
Волим те, Олафе.
Ана!
Голицаш ме испод пазуха!
Држи се! - Ухвати ме! - Имам те.
Опет! - Стани!
Успори!
Ана!
Ана?
Мама! Тата!
Добро си, Ана. Имам те.
Елса, шта си урадила? Ово нам измиче из руку! - Ана!
То је била несрећа. Извини, Ана.
Она је хладна као лед. - Знам куда морамо да идемо.
Лед? Брже, Свене!
Свене!
Молим вас, помозите. Моја ћерка!
То је краљ!
Тролови? - Пст. Покушавам да чујем.
Слаткиши. Задржаћу вас.
Ваше величанство.
Рођена са моћима или проклета? - Рођена. И моћи јачају.
Имали сте среће да није дошло до срца.
Није тако лако заменити срце,
али глава може да се наговори. - Учините шта можете.
Препоручујем да уклонимо сву магију,
чак и сећања на магију, да будемо сигурни...
Али не брините, оставићу сву забаву.
Биће добро. - Али она се неће сећати да имам моћи?
Тако је најбоље. - Слушај, Елса,
твоја моћ ће се само повећавати.
Лепота је у твојој магији...
Али и велика опасност.
Мораш да научиш да је контролишеш.
Страх ће бити твој непријатељ.
Не. Заштитићемо је. Може да научи да је контролише. Сигуран сам.
До тада, закључаћемо капије. Смањићемо послугу.
Ограничићемо јој контакт са људима
и чуваћемо њене моћи сакривене од било кога...
укључујући Ану.
Елса?
Хоћеш ли да правимо снешка?
Хајде да се играмо.
Више те не виђам. Изађи.
Као да си нестала.
Некада смо биле најбоље другарице
а сада нисмо. Камо среће да ми кажеш зашто.
Хоћеш ли да правимо снешка?
Не мора да буде снешко. - Одлази, Ана.
Добро. Ћао.
Рукавице ће помоћи. Видиш?
Сакриј. - Не осећај. - Немој да то показујеш.
Хоћеш ли да правимо снешка?
Или да возимо бицикл кроз ходник?
Мислим да ми је нечије друштво фалило...
Почела сам да причам са сликама на зидовима. Држи се, Џоне.
Постајем мало усамљена у свим овим празним собама.
Само гледам док сати пролазе.
Плашим се. Постаје јача.
Забринутост чини да је још горе. Смири се.
Немој. Не пипај ме. Молим те. Не желим да те повредим.
Видимо се за 2 недеље.
Да ли морате да идете? - Бићеш добро, Елса.
Елса? Молим те, знам да си унутра.
Људи се питају где си.
Кажу буди храбра и ја се трудим.
Овде ван сам за тебе. Само ме пусти унутра.
Имамо само једна другу. Само смо ја и ти.
Шта ћемо да радимо?
Хоћеш ли да правимо снешка?
ТРИ ГОДИНА КАСНИЈЕ
Добродошли у Ериндел! - Хвала, господине.
Пазите где газите. Капије ће се убрзо отворити. - Зашто морам да носим ово?
Јер је краљица сазрела. Дан крунисања је.
Нисам ја крив.
Шта хоћеш, Свене? - Дај ми да грицнем!
Која је магична реч? - Молим те!
Подели!
Не могу да верујем да коначно отварају капије! - На цео дан!
Брже, Перси!
Ериндел, наш најмистериознији трговински партнер.
Отворите те капије тако да могу откључати ваше тајне
и експлоатисати ваша богатства.
Да ли сам то рекао наглас? - Једва чекам да видим краљицу и принцезу.
Кладим се да су апсолутно прекрасне. - Ја се кладим да су дивне.
Принцезо Ана? - А? Да?
Извините што вас будим, госпођице. - Не, нисте. Будна сам сатима.
Ко је то? - И даље сам то ја, госпођице.
Капије ће се ускоро отворити.
Време је да се спремите. - Наравно. За шта да се спремим?
За крунисање ваше сестре, госпођице. - Крунисање моје сестре...
Дан крунисања је!
Прозор је отворен! Као и врата!
Нисам знала да то још раде.
Ко је знао да имамо 8.000 тањира за салату?
Годинама сам лутала овим празним ходницима.
Зашто имамо балску дворану без балова?
Коначно, отварају капије!
Биће стварних људи... Биће веома чудно.
Али спремна сам за ову промену!
Јер по први пут у животу,
биће музике, биће светала.
По први пут у животу
плесаћу целе ноћи.
Не знам да ли сам усхићена или хвалисава,
али ту сам негде.
Јер по први пут у животу,
нећу бити сама. Једва чекам све да упознам...
Шта ако упознам оног правог?
Вечерас, замислите ме у хаљини и осталом...
привлачно одевена уза зид.
Замислите софистицирану лепоту.
Изненада га видим да стоји тамо, диван странац, висок и поштен.
Хоћу да нагурам мало чоколаде у уста!
Али онда се смејемо и причамо целе ноћи, што је тотално бизарно.
Ништа попут живота какав сам досад водила.
По први пут у животу,
биће магије, биће забаве.
По први пут у животу,
неко би могао да ме примети.
И знам да је стварно лудо
да сањам да бих нашла романсу.
Али по први пут у животу,
барем имам шансу!
Не пуштај их унутра. Не дозволи им да те виде.
Буди добра девојчица, каква увек мораш да будеш.
Сакриј. Не осећај.
Приреди представу.
Направи један погрешан потез и сви ће сазнати.
Али само данас. - Само данас! - То је агонија коју чекам.
То је агонија коју чекам! - Реците стражарима да отворе...
капију. - Капију!
По први пут у животу...
Не пуштај их да ти приђу, не дозволи им да те виде,
Добијам оно о чему сањам.
Буди добра девојчица, каква увек мораш да будеш.
Шансу да променим свој усамљени живот. - Сакриј.
Шансу да пронађем праву љубав. - Сакриј. Не осећај.
Не дозволи им да сазнају. - Знам да се све завршава сутра,
тако да то мора бити данас!
Јер по први пут у животу...
по први пут у животу!
Ништа ми не стоји на путу!
Хеј! - Тако ми је жао. Да ли сте се повредили?
Ја... не. Не, добро сам. - Да ли сте сигурни?
Да, нисам гледала куда идем. Али супер сам.
Заправо. - Хвала Богу.
Принц Ханс са Јужних острва.
Принцеза Ана од Ериндела. - Принцеза? Миледи.
Здраво... опет. - О, брате.
Ово је неугодно. Нисте ви неугодни,
али само зато јер смо... Ја сам неугодна.
Ви сте дивни. Само мало, шта?
Хоћу да се формално извиним јер сам ударио
еринделску принцезу коњем... и за све после тога.
Не. Не, не. Добро сам. Ја нисам "она" принцеза.
Ако бисте ударили моју сестру Елсу, то би било... Јер је, знате...
Здраво. Али срећом по вас, то сам само ја.
Само ви?
Звона. Крунисање.
Боље да пођем... Морам да идем... Боље да пођем.
Збогом.
О, не.
Ваше величанство, рукавице.
Краљица Елса од Ериндела.
Краљица Елса од Ериндела!
Краљица Елса од Ериндела.
Принцеза Ана од Ериндела.
Овде? Да ли сте сигурни? Мислим да ја не треба...
Здраво. - Мени кажеш здраво? О... Здраво.
Изгледаш дивно. - Хвала.
Ти изгледаш пуније дивно. Мислим, не пуније.
Не изгледаш пуније, већ дивније. - Хвала.
Дакле, овако изгледа забава?
Топлије је него што сам мислила. - Какав је то фантастичан мирис?
Чоколада.
Величанство. Војвода од Визлтауна. (Град ласица)
Визлтон. Војвода од Визлтона, ваше величанство
Као ваш најближи трговински партнер,
чини ми се да је прикладно да вас позовем на први плес као краљицу.
Један, два, три. Скочи.
Хвала, само што не плешем. Али моја сестра плеше.
Шта? - Срећа ваша. - Мислим да не...
Ако ћете да се онесвестите, реците ми, ухватићу вас.
Извини. - Попут агилног пауна.
Кад смо код тога, сјајно је што су капије отворене.
Зашто сте их уопште затварали? Знате ли разлог?
Не. - Не? Добро. Држите се.
Не зову ме џабе мали водени кос.
Попут пилета са лицем мајмуна, летим.
Реците ми када будете спремни за још једну туру, миледи.
Био је живахан. - Посебно за мушкарца у штиклама.
Да ли си добро? - Никад боље.
Желим да је овако стално.
И ја...
Али не може. - Зашто не? Ако само... - Једноставно не може.
Извини ме на минут.
Драго ми је што сам вас ухватио. - Ханс.
Одувек сам имала само за себе цео салон за клизање. Извините.
Ваш стас помаже, сигурна сам.
Шта је ово? - Рођена сам са тиме,
мада сам сањала да ме је трол пољубио.
Свиђа ми се. - Да, цео. Укапирали сте.
Само мало. Колико браће имате? - 12 старије браће.
Тројица од њих су се претварали да сам невидљив. Буквално. 2 године.
Ужасно. - То браћа раде. - И сестре.
Елса и ја смо биле веома блиске када смо биле мале. Али онда,
једног дана ме једноставно избацила из свог живота
и никад нисам сазнала зашто.
Ја вас никада не бих избацио из свог живота.
Могу ли да кажем нешто лудо? - Волим лудо.
Цео живот су ми се затварала врата.
А онда сам налетела на тебе.
Управо сам исто мислио, јер рецимо...
Цео живот тражим да нађем своје место под сунцем.
И можда ово забава проговара из мене, или чоколадни фонди.
Али са тобом... - Али са тобом... Нашао сам своје место.
Видим ти лице. - И тако нешто нисам досад видео.
Љубав су отворена врата!
- Са тобом! - Са тобом!
Љубав су отворена врата.
Мислим да је ово лудо. - Шта? - Да допуњујемо једно... - Сендвичи!
То сам ја хтео да кажем. - Нисам никад срела неког ко мисли као и ја.
Баксуз... Опет баксуз.
Наша ментална синхронизација има само једно објашњење,
Теби... - ... и мени... - ... било... - ... нам је суђено.
Опрости се... - Опрости се...
са патњом из прошлости.
Не морамо више тако да се осећамо.
Врата! Љубав су отворена врата!
Љубав су отворена врата!
Живот може бити много лепши... - Са тобом! - Са тобом!
Љубав су отворена врата!
Могу ли да кажем нешто лудо? Хоћеш ли се удати за мене?
Могу ли да кажем нешто још луђе? Да.
Пардон. Извините. Можемо ли да вас заобиђемо?
Хвала. Ено је. Елса! Мислим... Краљице...
Опет ја. Да ти представим
принца Ханса са Јужних острва. - Величанство.
Хтели бисмо... да дате благослов...
нашем браку! - Браку? - Да!
Извините, збуњена сам. - Нисмо разрадили све детаље.
Неколико дана ће нам требати за планирање церемоније.
Наравно, имаћемо супу, печење, сладолед и онда... Само мало.
Овде бисмо живели? - Овде? - Наравно. - Ана.
Позваћемо сву твоју браћу, 12 њих, да бораве код нас. - Шта? Не, не, не.
Наравно да имамо простора. - Само мало. Успори.
Ничија браћа неће овде да бораве. Нико се неће венчавати. - Стани. Шта?
Могу ли да причам са тобом, молим те? Насамо.
Не. Шта год да имаш да кажеш, можеш рећи пред нама.
Добро. Не можеш се удати за човека кога си управо упознала.
Можеш, ако је љубав права.
Ана, шта ти знаш о правој љубави?
Више од тебе. Ти једино знаш да избацујеш људе из живота.
Тражила си мој благослов, али мој одговор је "не".
Сада ме извините. - Величанство, ако могу да вам олакшам...
Не можете. Мислим да треба да идете. Забава је завршена. Затворите капије.
Да, ваше величанство. - Елса, не. Немој, стани.
Дај ми моју рукавицу! - Елса, молим те.
Молим те. Више овако не могу да живим.
Онда иди.
Шта сам ти урадила? - Доста, Ана.
Не. Зашто? Зашто ме избацујеш из живота?
Зашто избацујеш све из свог живота? Чега се толико плашиш?
Рекла сам, доста!
Вештичарење. Знао сам да се нешто сумњиво овде дешава.
Елса?
Ено је.
Да! То је она! Краљице Елса.
Наша дивна краљица!
Ваше величанство, да ли сте добро?
Не.
Ено је! Зауставите је! - Молим вас, склоните се од мене. Склоните се.
Чудовиште... Чудовиште!
Елса!
Стани, молим те!
Елса, стани! - Ана! - Не.
Фјорд.
Снег? - Снег? - Да, снег.
Да ли си добро? - Не.
Да ли си знала? - Не.
Погледајте! Пада снег! Пада снег!
Краљица је проклела ову земљу! Мора бити заустављена!
Морате да кренете за њом! - Станите, не!
Ти! Да ли и ти бацаш чини? Да ли си и ти чудовиште?
Не. Не. Ја сам нормална. - Тако је.
У најбољем смислу те речи.
Моја сестра није чудовиште. - Умало ме је убила.
Оклизнули сте се на лед. - Њен лед! - Несрећан случај. Уплашила се.
Није то хтела да уради. Није хтела да уради ништа од овога.
Ја сам крива за вечерас. Притискала сам је. Ја треба да пођем за њом.
Шта? - Да. - Доведите ми коња, молим. - Ана, не. Превише је опасно.
Елса није опасна. Вратићу је назад и поправићемо све ово.
Идем са тобом. - Не. Остани овде да се бринеш о Еринделу.
Тако ми части.
Остављам принца Ханса као управитеља!
Да ли си сигурна да можеш да јој верујеш? Не желим да страдаш.
Она ми је сестра. Никада ме не би повредила.
Снег блешти на планини вечерас,
ни отисак стопала се не види.
Краљевство изолације.
И изгледа да сам ја краљица.
Ветар завија попут ове вртложне олује изнутра.
Нисам могла да је задржим унутра. Небеса знају да сам покушала.
Не пуштај их да ти приђу, не дозволи им да те виде.
Буди добра девојчица, каква увек мораш да будеш.
Сакриј. Не осећај. Не дозволи им да сазнају.
Дакле, сада они знају.
Више не брини. Више не брини.
Не могу више то да задржавам.
Више не брини. Више не брини.
Пођи и залупи врата.
Баш ме брига шта ће рећи.
Нека олуја бесни.
Ионако ми хладноћа никада није сметала.
Смешно је како све изгледа мало са дистанце.
И страхови који су ме некада контролисали,
сада никако не могу да допру до мене.
Време је да видите шта могу,
да тестирам лимите и да их пробијем.
Нема добро, нема лоше, нема правила за мене.
Слободна сам!
Више не брини! Више не брини!
Ја сам она са ветром и небом.
Више не брини. Више не брини.
Никада ме више нећете видети како плачем.
Овде стојим...
и овде ћу остати!
Нека олуја бесни...
Моја моћ ковитла се кроз ваздух улазећи у земљу.
Моја душа увија попут спирале смрзнуте фрактале свуда около.
а једна мисао се кристалише попут леденог удара.
Нећу више да се вратим на старо!
Прошлост нека остане у прошлости!
Више не брини! Више не брини!
И уздићи ћу се попут зоре.
Више не брини! Више не брини!
Те савршене девојке више нема.
Овде стојим под светлошћу дана.
Нека олуја бесни!
Ионако ми хладноћа никада није сметала.
Елса! Елса!
Елса! То сам ја, Ана,
твоја сестра која није хтела да замрзнеш лето.
Жао ми је. За све сам ја крива.
Наравно, ништа од овога се не би десило да ми је рекла своју тајну.
Она је смрдљивица.
Не. Не. Не. Не, врати се. Не. Не. Не.
Добро.
Снег, морао је да буде снег,
није могла да има неку тропску магију која прекрива фјордове
белим песком и топлотом...
Ватра!
Хладно, хладно, хладно, хладно...
Трговинска станица Лутајућег Оукена. И сауна.
Велики летњи попуст. Упола цене костими за пливање, кломпе
и балзам против сунца, сопствени изум, важи?
Сјајно. За сада, шта кажете на чизме?
Зимске чизме и хаљине? - То би било у нашем одељењу за зиму.
Питала сам се,
да ли је нека друга жена, краљица можда, шта знам, прошла овде?
Једина особа довољно луда
да буде напољу по оваквој олуји сте ви, драга.
Ти и овај момак. Велики летњи попуст.
Шаргарепе. - А?
Иза вас. - Тако је, извините.
Прави дрекавац у јулу, зар не? Одакле он долази?
Са Северне планине. - Северна планина.
То ће бити 40. - 40? Не, 10.
О, Боже, то није добро.
Погледајте ове из наших зимских залиха,
где понуда и потражња имају велики проблем.
Хоћете да причате о проблему са понудом и потражњом?
Ја се издржавам продавајући лед.
Тренутно је тешко бавити се тим послом. Мислим, то је стварно...
То је несретно.
И даље је 40. У цену је урачуната посета Оукеновој сауни.
Здраво, породицо.
Имамо само 10. Помозите.
Добро. За десет ћете добити ово и ништа више.
Реците ми једну ствар: Шта се дешава на Северној планини?
Да ли је изгледала магично?
Да! Сада се повуците назад док се ја позабавим овим преварантом.
Како си ме назвао? - Добро. Добро. Ја...
Збогом.
Не, Свене. Нисам ти купио шаргарепе.
Али пронашао сам нам место за спавање. И бесплатно је.
Извињавам се због овог насиља.
Додаћу четвртину сушеног бакалара, ради обостраног расположења.
Само одећу и чизме, зар не?
Ирваси су бољи од људи.
Свене, зар не мислиш да је то тачно?
Да, људи ће те тући, клети и преварити.
Сви они су лоши, осим тебе. - Хвала, друже.
Али људи миришу лепше од ирваса.
Свене, зар не мислиш да сам у праву?
Још једном си у праву. Сви осим тебе.
Средио си ме. Хајде да спавамо.
Лаку ноћ.
Не дозволи да добијеш промрзлине.
Фин дует. - То си ти.
Шта желиш? - Хоћу да ме одведеш на Северну планину.
Не водим људе на никаква места. - Да ти парафразирам то...
Одведи ме на Северну планину. Молим те.
Види, знам како да зауставим ову зиму.
Крећемо у зору. И заборавила си шаргарепе за Свена.
Извини. Извини. Жао ми је. Нисам...
Одмах крећемо. Сместа.
Држи се! Волимо да идемо брзо! - Волим брзо!
Спусти ноге. Ово је свеже лакирано. Озбиљно, да ли си расла у амбару?
Не, одрасла сам у дворцу.
Реци ми, због чега је краљица постала ледено-луда?
То је била моја кривица.
Верила сам се, а онда се она разљутила
јер само што сам га упознала, знаш, тог дана.
И рекла је да неће дати благослов браку...
Стани. Верила си се неким кога само што си упознала?
Да. Како год, наљутила сам се па се и она наљутила,
а онда је она покушала да оде, а ја сам зграбила њену рукавицу...
Само мало. Хоћеш да ми кажеш
да си се верила са неким кога само што си упознала?
Да. Обрати пажњу. Али фора је у томе што је носила рукавице све време,
па сам мислила, можда јој смета прљавштина.
Зар те родитељи нису упозорили на странце?
Да, јесу... Али Ханс није странац.
Стварно? Како му је презиме? - Са Јужних острва?
Омиљена храна? - Сендвичи. - Име најбољег пријатеља?
Вероватно Џон. - Боја очију. - Сањалачке.
Који број ципела носи? - Број ципела није битан.
Да ли си јела досад са њим? Шта ако мрзиш како једе?
Шта ако мрзиш како чачка нос? - Чачка нос?
И једе то. - Пардон, господине. Он је принц.
Сви мушкарци то раде. - Бљак.
Види, није то битно. То је права љубав. - Не звучи као права љубав.
Ти си неки експерт за љубав?
Не. Али имам пријатеље који јесу.
Имаш пријатеље који су експерти за љубав?
Не верујем у то. - Престани са причом.
Не, не, не. Хтела бих да упознам те... - Озбиљан сам.
Пст.
Свене, крени!
Шта је то? - Вукови. - Вукови?
Шта ћемо да радимо? - Под контролом је.
Немој да паднеш да те не поједу.
Али хоћу да помогнем. - Не. - Зашто не? - Јер не верујем твом суду.
Молим?! - Ко се удаје за човека кога једва зна?
То је права љубав!
Кристофере! - Ја сам Кристоф!
Сагни се!
Умало да ме запалиш! - Али нисам.
Спреми се да скочиш, Свене! - Не говори му шта да ради!
Ја то радим! Скочи, Свене!
Али само што сам их отплатио.
Не, не. не. Не! Не! Не!
Ухвати се! Вуци, Свене! Вуци!
Даћу ти друге саонице и све оно што је било у њима.
И разумем ако не желиш више да ми помажеш.
Наравно да нећу више да јој помажем.
Заправо, све ово ме је натерало да никоме више не помажем.
Али умреће препуштена сама себи. - Могу са тиме да живим.
Али нећеш добити нове саонице ако она умре.
Знаш да те понекад не волим. Стани. Стижемо!
Стварно? Мислим, наравно. Дозволићу ти да ми правиш друштво.
Ериндел. - У потпуности се замрзнуо.
Али биће добро. Елса ће га одмрзнути. - Хоће ли? - Хоће.
Хајде. Овим путем до Северне планине?
Пре ће бити овим путем.
Нисам знала да зима може бити тако лепа.
Да. Стварно је лепо, зар не?
Али тако је бело. Знате, шта кажете на мало боје?
Мислим рецимо гримизна, шартрез...
Шта кажете на жуту? Не, жуту не.
Жута и снег? Не иду.
Да ли сам у праву? Здраво. - Ти си језив.
Не желим то! - Ево ти га назад! - Молим вас немојте да ме испустите.
Дај бре, то је само глава. - Не. - Лоше смо започели. - Бљак. Тело!
Само мало, шта то видим? Зашто висите попут слепих мишева?
Добро. Само мало.
Хвала. - Нема на чему. - Сада сам савршен.
Скоро. - Било је као да ми се цео живот окренуо наопачке.
Превише јако! Извини. Само сам... - Вртоглавица! - Да ли си добро?
Зезаш ли ме? Диван сам! Одувек сам хтео нос.
Како је то слатко. Попут бебице једнорога.
Шта? Хеј! Сада ми се још више свиђа!
Добро, да почнемо са овим из почетка.
Здраво свима. Ја сам Олаф. И волим топле загрљаје.
Олаф?
Тако је, Олаф.
А ви сте? - Ја сам Ана.
А ко је онај смрдљиви магарац?
То је Свен. А ко је ирвас? - Свен.
Добро. То ми олакшава ствари.
Погледајте га како покушава да ми пољуби нос. И ти се мени свиђаш.
Олафе, да ли те је Елса направила? - Да. Зашто?
Знаш ли где је? - Фасцинантно. - Да. Зашто? - Можеш ли нам показати пут?
Да. Зашто? - Како ово ради?
Престани, Свене! Покушавам да се сконцентришем.
Да, зашто? - Рећи ћу ти зашто. Треба нам Елса да врати лето назад.
Лето?
Не знам зашто али одувек ми се свиђала идеја о лету.
Сунце, и све су ствари топле. - Стварно?
Претпостављам да немаш много искуства са топлотом. - Не.
Али понекад волим да затворим очи
и замишљам како би било када лето дође.
Пчеле ће зујати, деца ће дувати маслачково паперје.
А ја ћу радити оно што снег ради лети.
Пиће у руци, мој снег на врућем песку.
Вероватно ћу дивно поцрнети лети.
Коначно ћу да видим летњи поветарац, нестаће зимска олуја.
И сазнаћу шта се деси смрзнутој води када се загреје.
И једва чекам да видим шта моји другари мисле о мени.
Само замислите колико ћу бити тврђи/популарнији лети.
Топло и хладно су тако интензивни. Спојите их и то има смисла!
Зима је добра да останете унутра и да се мазите.
Али пребаците ме у лето и ја ћу бити...
Срећан снешко!
Када живот постане тежак, ја волим да се држим свог сна
како се релаксирам на летњем сунцу ослобађајући нагомилану енергије.
Небо ће бити плаво.
И ви ћете бити тамо такође.
Када коначно радим оно што раде смрзнуте ствари лети!
Рећи ћу му. - Немој да си се усудио.
Лети!
Хајде. Елса је овамо.
Идемо да вратимо лето назад! - Стижем!
Неко мора да му каже.
Не. Не. Ставио си кору према доле. Кора треба да буде према горе.
Када је кора према доле сувље је. - Кора према горе! - Према доле.
Огртач. Да ли некоме треба огртач? - Ериндел вам дугује, височанство.
Дворац је отворен. Имате супу и кувано вино у Великој дворани.
Ево. Разделите их. - Принче Ханс,
да ли очекујете да само седимо овде и смрзавамо се
док ви делите наоколо сву еринделску робу са којом може да се тргује?
Принцеза Ана је наредила. - Има нешто друго.
Да ли вам је синуло да ваша принцеза можда кује заверу са злом чаробницом
да нас све уништи? - Не преиспитујте принцезу. Оставила ме је да управљам
и нећу оклевати да заштитим Ериндел од издаје.
Издаја?
Дечко, миран. Миран.
Где је принцеза? - Где би могла бити? - Где је?
Принцеза Ана је у невољи. Потребни су ми добровољци да је пронађемо!
Дајем два човека, господару!
Будите спремни на све, и сретнете ли се са краљицом,
окончаћете ову зиму. Разумете ли?
Како тачно планираш да зауставиш овакво време?
Разговараћу са сестром.
То је твој план? Мој посао са ледом, зависи од твог разговора са сестром.
Да. - Уопште се не плашиш ње?
Зашто бих? - Да.
Кладим се да је Елса најдивнија, најнежнија и најсрдачнија особа.
Погледајте ово. Прободен сам.
Шта сада?
Превише је стрмо. Имам само један конопац,
а ти не знаш да се пењеш уз планину. - Ко то каже?
Шта то радиш? - Идем да видим своју сестру.
Погинућеш. Не бих стављао стопало ту.
Одвлачиш ми пажњу. - Или тамо.
Откуд знаш да Елса уопште хоће да те види?
Претвараћу се да ниси ту јер морам да се концентришем.
Знаш, већина људи која нестане у планинама жели да буде сама.
Нико не жели да буде сам. Осим можда тебе.
Ја нисам сам. Имам пријатеље, сећаш се?
Мислиш експерте за љубав? - Да, експерте за љубав!
Молим те реци ми да сам скоро стигла.
Да ли је то ваздух разређенији овде горе?
Држи се. - Хеј, Свене? Нисам сигуран да ће ово да реши проблем,
али пронашао сам степенице које воде тачно тамо куда желите да идете.
Хвала Богу. Ухвати ме!
Хвала. То је било попут лудог испитивања да ли си поуздан.
То је лед. Можда заплачем.
Само напред, нећу да те осуђујем.
У реду, полако, дечко. Дођи овамо. Имам те.
Остани овде, пријатељу.
Савршенство.
Покуцај, само покуцај.
Зашто не покуца? Мислиш ли да уме да покуца?
Отворила су се. Изненађујуће.
Можда треба да чекаш овде. - Шта?
Прошли пут када сам јој представила мушкарца, све је замрзнула.
Али... Не зезај. Палата је направљена од леда.
Лед је мој живот. - Ћао, Свене. - И ти, Олафе.
Ја? - Само нам дајте минут. - Добро.
Један, два, три, четири.
Елса? То сам ја, Ана.
Ана?
Елса, другачије изгледаш.
То је добро другачије... А ово место
је величанствено. - Хвала ти,
никада нисам знала за шта сам способна.
Жао ми је због онога што се десило. Да сам знала... - Не, у реду је.
Не мораш да се извињаваш. Али можда треба да идеш, молим те.
Али само што сам дошла овде. - Теби је место доле, у Еринделу.
Као и теби. - Не, Ана, мени је овде место.
Сама. Где могу бити оно што јесам
без да икога повредим. - Заправо, што се тиче тога... - И 60.
Само мало. Шта је то? - Здраво, ја сам Олаф и волим топле загрљаје.
Олаф? - Ти си ме направила. Сећаш се тога?
И жив си? - Мислим да јесам?
Он је исти онакав као онај кога смо направиле као деца. - Да.
Биле смо тако блиске. Могле бисмо опет бити.
Успори!
Ана!
Не, не можемо. Збогом, Ана. - Елса, стани.
Не. Само покушавам да те заштитим. - Не мораш. Не плашим се.
Молим те не искључуј ме опет из свог света.
Молим те немој да залупиш врата.
Више не мораш да будеш на дистанци.
Јер по први пут у животу, коначно разумем.
Први пут у животу, можемо ово заједно поправити.
Можемо да се спустимо заједно низ ову планину.
Не мораш да живиш у страху.
Јер по први пут у животу,
ја ћу бити овде.
Ана, молим те врати се кући. Твој живот чека на тебе.
Иди да уживаш на сунцу и отвори капије.
Да, али... - Знам! Намере су ти добре,
али пусти ме на миру.
Да, сама сам али сама сам и слободна.
Само ме се држи подаље и бићеш безбедна од мене.
Заправо, нисмо. - Како то мислиш нисте?
Јавља ми се осећај да ти то не знаш. - Шта то не знам?
Ериндел је у дубоком, дубоком, дубоком, дубоком снегу.
Шта? - Некако си изазвала вечну зиму... свуда.
Свуда? - У реду је, само га размрзни. - Не, не могу.
Не знам како. - Сигурно умеш. Знам да умеш.
Јер по први пут у животу...
Ја сам таква будала, не могу бити слободна! - Не плаши се!
Не могу да побегнем од олује која је у мени!
Можемо ово решити заједно. - Не могу контролисати клетву.
Поништићемо олују који си направила.
Само ћеш је учинити још гором!
Не паничи. - Толико страха постоји!
Учинићемо да сунце јарко сија. - Ниси овде безбедна!
Можемо да се са овим заједно суочимо... - Не!
Можемо променити ово зимско време, и све ће бити...
Не могу!
Ана. Да ли си добро?
Добро сам. Није ми ништа. - Ко је ово?
Стани, није битно. Морате да идете.
Не, знам да можемо заједно да пронађемо решење.
Како? Какву моћ имаш да зауставиш ову зиму?
Да зауставиш мене?
Ана, мислим да треба да пођемо. - Не. Не идем без тебе, Елса.
Да, идеш.
Стани. Спусти нас доле! - Одлазите!
Пазите! Чувајте се моје задњице!
Није лепо да бацаш људе!
Успори, свађалице, опусти се. Смири се. Смири се.
Добро. Мирна сам. - Остави снешка на миру.
Мирна сам. - Сјајно.
Дај бре!
Сада си га разбеснела! - Ја ћу да му одвлачим пажњу. Ви народе идите.
Не, не, не ви народе. Ово је управо постало много теже.
Пази!
Шта то радиш?
Средила сам га!
До доле има 30 метара. - 60 метара.
За шта ће ти то? - Правим анкер у снегу. - Добро. Шта ако паднемо?
Доле има 6 м свеже нападаног снега,
биће као да се приземљујемо на јастук.
Надам се.
Добро, Ана. На три. Један. - Добро. Реци ми када...
Спремна сам да кренем. - Два. - Рођена сам спремна. Да! - Смири се.
Дрво! - Шта?
Успело је.
Човече, нисам у форми.
Сада је боље. Хеј, Ана! Свене!
Куда сте отишли, народе? Изгубили смо Колачића од слеза тамо!
Хеј. Управо смо о теби причали. Само добре ствари.
Не!
Ово неће учинити неку велику разлику, зар не?
Олафе! - Држите се, народе! - Брже!
Стани, шта?
Кристофе!
Не враћајте се! - Нећемо.
Био си у праву. Попут јастука.
Не могу да осетим своје ноге! Не могу да осетим своје ноге!
То су моје ноге. - Учини ми услугу, ухвати ми гузицу.
Осећам се боље. Хеј, Свене! Нашао нас је.
Ко је мој слатки мали ирвас? - Не причај са њим тако.
Голицаш ме.
Ево. Да ли си добро? - Хвала.
Како ти је глава?
Добро је. Добро сам. Имам тврду лобању.
Ја немам лобању... Нити кости.
Па... Шта сада? - Шта сада?
Шта сада? Шта ћу да радим?
Избацила ме је. Не могу да се вратим у Ериндел са оваквим временом.
А ту је и твој посао са ледом... - Не брини за мој посао са ледом...
Брини за косу. - Шта?
Управо сам пала са литице. Треба да видиш своју косу.
Не, твоја бели. - Бели? Шта?
То је због тога што те је погодила, зар не? - Да ли лоше изгледа?
Не. - Оклевао си. - Не, нисам. Ана, треба ти помоћ. Хајде.
Добро. Куда ћемо? - Да видимо моје пријатеље.
Експерте за љубав? - Експерти за љубав?!
Да. И не брини, они ће моћи то да среде. - Одакле то знаш?
Јер сам видео да су то и раније радили.
Волим да посматрам себе као експерта за љубав.
Сабери се. Контролиши то.
Не осећај. Не осећај. Не осећај.
Не осећај!
Види, Свене. Небо је будно.
Да ли ти је хладно? - Мало.
Стани. Дођи овамо.
Што се тиче мојих пријатеља... дакле,
кажем пријатељи, они су више као породица...
Како год, када сам био дете,
ја и Свен смо били сами, док нас они нису прихватили.
Стварно? - Аха.
Не желим да те плашим, они могу бити мало непристојни...
и бучни, веома бучни...
Такође су и тврдоглави понекад, и мало охоли. И тешки. Стварно,
стварно тешки. Али они су добри. Укапираћеш. Имају добру душу.
Кристофе, они дивно звуче.
Добро онда... Упознај моју породицу.
Ћао, момци. - То су стене.
Ти си одмор за уморне очи.
Он је луд.
Роко изгледа отмено, као и обично.
Клеј, нисам те препознао. Много си смршао.
Ја ћу да му одвучем пажњу док ти бежиш.
Здраво, Свенова породицо! Драго ми је што сам вас упознао.
Ана, зато што те волим, инсистирам да бежиш.
Капирам да сте експерти за љубав!
Зашто не бежиш?
Добро. Идем ја. - Не, не, не. Ана, стани.
Кристофе!
Кристоф је код куће!
Ево га Кристоф! - Кристоф је код куће! - Кристоф је код куће!
Само мало, "Кристоф"? - Да. - Дај да те видим!
Скини одећу, ја ћу да је оперем.
Не. Нећу да је скидам. Драго ми је што вас све видим.
Али где је Дека Паби? - Дрема. Али види, узгајила сам печурку.
А ја сам зарадила свој ватрени кристал.
Мени је изашао камен из бубрега. - Кристофе, подигни ме!
Растеш, браво за тебе.
Тролови? Они су тролови.
Довео је девојку!
Девојку!
Да ли је то права девојка? - Она је попут колачића.
Шта се дешава? - Научио сам да се не опирем томе.
Дај да видим. Светле очи. Здрав нос. Јаке зуби.
Да, да, да. Добро ће послужити нашем Кристофу.
Само мало. Не. - Погрешно сте схватили. Нисам је зато довео овде.
Тако је. Ми нисмо... Ја нисам... - У чему је проблем, драга?
Зашто узмичеш од таквог човека?
Да ли због тога што неотмено хода? - Шта? - Или зато што набусито прича?
Или због ове бизарности на његовом стопалу у облику крушке и квадрата?
Мада знамо да се лепо купа, увек на крају некако смрди.
Али никада нећеш упознати момка који је осећајан и сладак. - То је фино.
Неке ствари треба да се поправе, има само неколико мана.
Његов чудан мозак, драга. - Његова повезаност са ирвасом.
Која је у супротности са неколико закона природе. - Не ради се о мени!
Неке ствари треба да се поправе, али у ово смо сигурни...
Можеш да га поправиш помоћу мало љубави.
Можемо ли да престанемо да причамо о овоме? Имамо озбиљан проблем.
Ја ћу рећи... Кажи ми, драга, да ли због тога како трчи уплашен?
Или зато што је друштвено хендикепиран?
Да ли због тога што воли да пишки у шуми? - Није требало то да знам.
Да ли задржаваш своју наклоност зато што је кукавни плавушан?
Или због начина на који сакрива да је поштен човек?
Неке ствари треба да се поправе, има пар буба. - Не, немам.
Његова изолација је доказ његовог очаја за лековитим загрљајима.
Неке ствари треба да се поправе, али знамо шта да радимо.
Његова поправка укључује тебе.
Доста! Верена је за другога. У реду?
Неке ствари треба да се код ње поправе... - То је нешто ситно.
Овај навод "веридба" је флексибилни договор.
И узгред, не видим никакав прстен.
Неке ствари треба да се код ње поправе, њене мисли су негде између.
Склони вереника са пута и цела ствар ће да се поправи.
Не кажемо да можеш да га промениш јер људи се стварно не мењају.
Само кажемо да је љубав сила која је моћна и чудна.
Људи праве лоше изборе ако су бесни, уплашени или под стресом.
Али баците мало љубави на њихов пут. - Бацимо мало љубави на њихов пут.
И извући ћемо оно најбоље из њих! Права љубав извлачи оно најбоље!
Свако треба да се мало поправи, о томе се једино ради.
Отац, сестра, брат. Требамо једни друге да се успнемо и закотрљамо.
Свако треба мало да се поправи, али када догори до ноктију...
Једина ствар која може да поправи оно што мора да се поправи је
права љубав.
Да ли, Ана, узимаш Кристофа да ти буде тролонит суп... - Станите, шта?
Удајеш се. - Љубав! - Ана?
Хладна је као лед.
Ту је присутна чудна магија! - Деко Паби! - Хајде. Дај је овамо.
Ана, твој живот је у опасности.
Лед је у твом срцу, тамо га је ставила твоја сестра.
Ако се не уклони, тај чврсти лед ће те заувек замрзнути.
Шта? Не. - Али можеш га уклонити, зар не? - Не могу, жао ми је.
Кристофе, да је у питању њена глава, било би лако.
Али само чин праве љубави може да размрзне залеђено срце.
Чин праве љубави? - Пољубац од праве љубави, можда?
Ана, морамо да те одведемо назад код Ханса. - Ханс.
Повуци нас, Свене.
Олафе, хајде. - Стижем!
Идемо да пољубимо Ханса! Ко је тај Ханс?
Овде смо да пронађемо принцезу Ану. Будите на опрезу,
али немојте да повредите краљицу.
Да ли вам је јасно? - Да, господине.
Краљица!
Брже, брже! Хајде!
Тамо горе! Хајде!
Имамо је. - Немојте. Молим вас.
Заобиђи. Додај ми.
Склоните се! - Пази!
Пуцај! Пуцај! Среди је!
Хајде!
Ухвати га за руку.
Нанишани...
Овамо, овамо!
Краљице Елса! Не будите чудовиште кога се плаше.
Не!
Не... Шта сам урадила?
Зашто сте ме довели овде? - Нисам могао да пустим да вас убију.
Али ја представљам опасност по Ериндел. Доведите Ану.
Ана се није вратила...
Ако бисте зауставили зиму, вратили лето... молим вас.
Зар не схваташ... Не могу.
Мораш да им кажеш да ме пусте.
Учинићу шта могу.
Држи се. Хајде, друже, брже.
О, брате. Народе, видимо се у дворцу!
Пази да те не виде, Олафе!
Важи!
Здраво! - Жив је!
То је принцеза Ана!
Да ли ћеш бити добро?
Не брини за мене.
Ана! Разболели смо се од бриге. - Миледи.
Утоплите је, и нађите сместа принца Ханса.
Хоћемо. Хвала.
Постарајте се да буде безбедна! - Јадна девојко, смрзаваш се.
Уведимо те унутра да те угрејемо.
Вратићу се тамо да потражим принцезу Ану.
Не смете ризиковати да опет тамо идете.
Ако јој се нешто деси... - Ако се нешто деси принцези,
Ериндел се једино на вас може ослонити.
Он је овде унутра. Принче Ханс.
Ана. Тако си хладна.
Хансе, мораш ме пољубити. - Шта? - Сместа. Сместа. - Лакше мало.
Даћемо вам мало приватности.
Шта се тамо десило? - Елса ме је погодила својим моћима.
Рекла си да те никада не би повредила. - Нисам била у праву.
Ана?
Заледила ми је срце и само чин праве љубави може да ме спаси.
Пољубац од праве љубави.
О, Ана...
Да само има некога тамо негде ко те воли.
Шта?
Рекао си да ме ти волиш.
Као 13. у наследном низу у сопственом краљевству,
нисам имао шансе. Знао сам...
да ћу морати да се преко женидбе докопам трона негде...
О чему то причаш?
Као наследница, Елса је била пожељнија, наравно.
Али нико не би имао шансе код ње.
Али ти... - Хансе? - Ти си била тако очајна за љубављу,
била си спремна да се удаш за мене тек тако.
Мислио сам, након што се узмемо, да ћу морати да инсценирам
малу несрећу за Елсу.
Хансе. Немој, стани.
Али онда је сама себе упропастила,
а ти си била довољно глупа да пођеш за њом. - Молим те.
А сада ми је једино преостало да убијем Елсу и вратим лето.
Ниси достојан такмац Елси.
Не, ти ниси достојан такмац Елси.
Ја, са друге стране сам херој
који ће да спаси Ериндел од уништења.
Нећеш се извући са овим.
Већ јесам.
Молим вас, нека ми неко помогне.
Молим вас, молим вас.
Постаје хладније сваког минута.
Ако не учинимо нешто ускоро, смрзнућемо се на смрт.
Принче Ханс. - Принцеза Ана је...
Мртва. - Шта?
Шта јој се десило?
Убила ју је краљица Елса.
Њена сопствена сестра.
Барем смо положили брачне завете...
пре него што ми је умрла у наручју.
Нема више сумње,
краљица Елса је чудовиште и сви смо у смртној опасности.
Принче Ханс, Ериндел се узда у вас.
Са тешким срцем,
оптужујем краљицу Елсу од Ериндела за издају
и осуђујем је на смрт.
Пожурите!
Она је опасна! Брзо се крећите. - Пажљиво.
Врата неће да се отворе. - Замрзнула је оквир врата.
Прионите леђима! Хајде, гурајте!
Шта је, друже? Хеј, пази.
Шта није у реду са тобом?
Не разумем када тако причаш.
Престани! Спусти ме доле!
Не, Свене! Нећемо да се враћамо!
Она је са својом правом љубави.
Шта који...
Ана!
О, брате.
Упомоћ.
Ана. Не.
Олафе? Олафе. Склони се одатле.
Дакле ово је топлота... Обожавам је.
Али немој да је пипаш!
Где је Ханс? Шта се десило са његовим пољупцем?
Погрешила сам у вези њега. Није био права љубав.
Али трчали смо целим путем довде?
Молим те, Олафе, не можеш остати овде, истопићеш се.
Не идем док не пронађемо неки други чин праве љубави да те спасемо.
Да немаш случајно неке идеје?
Чак ни не знам шта је љубав.
У реду је, знам ја... Љубав је...
када ставиш туђе потребе испред својих. На пример,
знаш како те је Кристоф довео назад Хансу и заувек отишао од тебе.
Кристоф ме воли?
Ти стварно не знаш ништа о љубави, зар не?
Олафе, топиш се. - За неке људе вреди да се истопиш.
Само можда не овог тренутка.
Не брини, под контролом је!
Изборићемо се са... Стани. Само мало. Видим нешто.
То су Кристоф и Свен! Враћају се овамо.
Стварно? - Вау, стварно се брзо креће. Ваљда нисам био у праву.
Ваљда те не воли довољно да те остави на цедилу.
Помози ми да устанем, Олафе. Молим те.
Не, не, не, не. Мораш остати поред ватре да се грејеш.
Морам да одем до Кристофа. - Зашто?
О, знам зашто.
Ено га твој чин праве љубави,
јаше преко фјордова попут храброг,
Љутог краља ирваса! Хајде!
Пази!
Овамо назад!
Заробљени смо.
Склизни, Ана.
Успели смо!
Пожури, пожури, пожури...
Хајде, друже, брже.
Кристофе!
Настави даље!
Кристофе!
Хајде!
Не!
Свене!
Добар дечко.
Кристофе.
Ана!
Елса.
Не можеш побећи од овога!
Само се побрини за моју сестру. - Твоју сестру?
Вратила се са планине слаба и промрзла.
Рекла је да си јој заледила срце. - Не.
Покушао сам да је спасем, али било је прекасно.
Кожа јој је била ледена. Коса јој је побелела.
Твоја сестра је мртва... због тебе.
Не!
Кристофе?
Ана!
Елса?
Не!
Ана!
Ана, не... не, молим те немој.
Ана.
Ана?
О, Елса.
Жртвовала си свој живот за мене?
Волим те.
Чин праве љубави ће размрзнути залеђено срце.
Љубав ће размрзнути...
Љубав. Наравно.
Елса? - Љубав.
Знала сам да ти то можеш.
Руке доле, ово је најбољи дан у мом животу...
и врло вероватно последњи.
Олафе, држи се, малиша.
Моје лично падање снега.
Ана? Али заледила ти је срце.
Једино залеђено срце овде је твоје.
Хвала пуно! - Ово је фантастично!
Вратићу овог ниткова у његову домовину.
Видећемо шта његова 12 старија брата мисле о његовом понашању.
Ериндел вам се захваљује, господине.
Ово је неприхватљиво.
Ја сам жртва страха. Истрауматизован сам. Врат ме боли.
Има ли доктора кога могу да посетим? Не?
Захтевам да видим краљицу!
Имам поруку од краљице.
Ериндел одсад па до никада више
неће ни у ком смислу пословати
са Визлтауном.
Визлтон. Визлтон!
Хајде. Хајде. Хајде. - Добро. Добро. Идем.
Стуб. - Извини.
Добро. Добро. Ево нас.
Дугујем ти саонице.
Да ли си озбиљна? - Да. И у питању је најновији модел.
Не, не могу да прихватим то.
Мораш. Нема враћања. Нема замене. Краљичина наређења.
Именовала те је за званичног еринделског мајстора леда
и достављача.
Шта? Тако нешто не постоји. - Наравно да постоји.
Чак има и држач за чашу. Свиђају ли ти се?
Да ли ми се свиђају? Обожавам их!
Могао бих да те пољубим.
Могао бих. Мислим, волео бих. Ја бих...
Смем ли? Ми... ја... Мислим, смемо ли? Стани, шта?
Смемо.
Лето!
Здраво.
Да ли сте спремни? - Да!
Лед!
Окрени ме!
Волим отворене капије.
Никада их више нећемо затварати.
Елса, дивне су,
али знаш да не клизам. - Хајде, можеш ти то!
Пазите! Ирвас пролази! - Могу то! Могу то! Не могу! Не могу!
Ћао, народе. - Тако је, Олафе. - Клизи и окрећи се.
Ћирилица: Срба