Cu mult înainte de apariţia luminii
a fost întunericul,
iar din acel întuneric au apărut elfii întunericului.
Cu milenii în urmă, cel mai nemilos dintre ei, Malekith,
a încercat să transforme universul
din nou într-o noapte eternă.
Un asemenea rău era posibil cu ajutorul puterii Aether-ului,
o forţă antică cu o putere de distrugere infinită.
Malekith, asgardienii atacă.
Nobila armată a regatului Asgard, condusă de tatăl meu, regele Bor,
a purtat un război sângeros împotriva acestor creaturi.
Aduceţi în luptă blestemaţii.
Când cele nouă luni se uneau deasupra lui
Malekith putea în sfârşit dezlănţui Aether.
Dar Asgard a reuşit să îi ia arma.
Fără ea, elfii întunericului pierdeau.
Bătălia fiind pierdută, Malekith şi-a sacrificat proprii semeni
într-o încercare disperată de a distruge armata regatului Asgard.
Prin sacrificiul lor, noi vom supravieţui.
Nu va fi în van.
Malekith a fost înfrânt
iar Aether-ul nu mai există.
Sau aşa am fost lăsaţi să credem...
Dle, arma Aether... o distrugem?
Ar fi bine dacă am putea, dar puterea sa este prea mare.
Îngroap-o undeva adânc, undeva să nu o găsească nimeni niciodată.
Sincronizare: Katalos
THOR-THE DARK WORLD
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Sync: Alex Ciobanu (Zuzuitu') Subtitrări-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
- Loki. - Bună, mamă.
Te-am făcut să fii mândră?
Te rog, nu fă că situaţia asta să fie mai rea.
- Defineşte "mai rea". - Ajunge!
Vreau să vorbesc doar cu prizonierul.
Nu înţeleg de ce atâta agitaţie.
Chiar nu înţelegi gravitatea crimelor tale?
Oriunde te duci este război, distrugere şi moarte.
Am coborât pe Pământ ca să îi conduc pe pământeni ca un zeu binevoitor,
ca tine.
Noi nu suntem zei. Suntem născuţi, trăim şi murim, exact ca oamenii.
În plus sau în minus cu 5.000 de ani.
Toate astea pentru că Loki doreşte un tron.
Este dreptul meu prin naştere!
Dreptul tău prin naştere... era să mori, când erai copil!
Aruncat pe o planetă îngheţată.
Dacă nu te-aş fi adoptat, nu ai fi fost aici să mă urăşti.
Dacă o să mi se taie capul, pentru Dumnezeu, fă-o odată!
Nu e vorba că nu-mi plac micile noastre discuţii, doar că...
Nu-mi plac.
Frigga este singurul motiv pentru care eşti încă în viaţă.
Nu o să o mai vezi niciodată.
O să-ţi petreci restul zilelor în temniţă.
Cum rămâne cu Thor?
Îl vei face pe nărodul ăla prost rege cât timp eu o să putrezesc în lanţuri?
Thor trebuie să se chinuie să repare stricăciunile pe care le-ai făcut.
Vă aduce ordinea în cele Nouă Tărâmuri şi apoi...
Da, va fi rege.
Vanaheim
Aveam totul complet sub control!
Din cauza asta totul este în flăcări?
Cu plăcere!
Este doar al tău.
- Kronan! Kronan! Kronan! - Kronan! Kronan! Kronan!
Salut.
Îţi accept predarea.
Altcineva?
Poate data următoare ar trebui să începem cu cel uriaş.
Ce facem în continuare?
Hogun, pacea este aproape câştigată în cele Nouă Tărâmuri.
Ar trebui să rămâi aici, să fii cu ai tăi, acolo unde îţi este sufletul.
Asgard poate aştepta.
- Ai mulţumirile mele. - Iar tu le ai pe ale mele.
Heimdall, când eşti gata.
Asgard
- Vanaheim este în pace? - Precum Nornheim şi Ria.
Deşi am fi făcut asta mai rapid dacă ai fi fost în formă.
Probabil că crezi că sunt o bucată de pâine
care are nevoie să fie dată cu mult unt.
Nu asta a fost intenţia mea.
E prima dată de când Bifrostul a fost distrus
când cele Nouă Tărâmuri sunt în pace.
Cu toţii îşi vor aminti de forţa noastră,
iar tu ai câştigat respectul lor şi recunoştinţa mea.
Mulţumesc.
Nu este nimic în neregulă, cu excepţia inimii tale confuze şi zăpăcite.
Tată, nu este vorba despre Jane Foster.
Vieţile umane durează foarte puţin.
Ţi-ar prinde mai bine ce este în faţa ta.
Îţi spun asta nu ca zeu, tată suprem, ci ca tată al tău.
Eşti pregătit. A sosit vremea să iei tronul.
Acceptă asta, sărbătoreşte ceea ce ai câştigat. Alătură-te războinicilor tăi.
Mănâncă şi bea, chefuieşte la sărbătorirea lor.
Cel puţin prefă-te că te distrezi.
O altă cupă de vin!
Era o vreme când sărbătoreai săptămâni în şir.
Îmi amintesc când ai sărbătorit bătălia de la Haragon...
atât de mult, încât aproape ai stârnit o a doua bătălie.
Ei bine, prima a fost foarte distractivă.
Bea ceva cu mine.
Cu siguranţă, Odin, tatăl tuturor
nu are nicio altă sarcină pentru tine în această noapte.
Nu, asta mi-am impus singur.
Nu a trecut neobservat faptul că dispari în fiecare noapte.
Sunt Nouă Tărâmuri.
Viitorul rege al Asgardului nu trebuie să se concentreze doar asupra unuia.
Îţi mulţumesc pentru felul în care lupţi şi pentru sfaturile tale, bună doamnă Sif.
Londra
Bună
- Bună. - Bună.
Care este povestea ta?
De ce trebuie să fie o poveste? Nu este nicio poveste.
Ţi-ai petrecut primele zece minute ale întâlnirii noastre
ascuzându-te în spatele meniului care are doar trei feluri de mâncare în el.
Poţi să comanzi pui, mâncare vegetariană, sau peşte, Jane.
Cred că există o poveste şi mă gândesc că povestea...
implică un bărbat?
Este complicat.
- Mai este pe aici? - Nu, el...
- A plecat. - Mi s-a întâmplat şi mie asta.
Plecatul... este greu.
Mă întâlneam cu o femeie, iar ea... şi-a luat o slujbă în New York.
În cele din urmă, distanţa a terminat relaţia. Şi faptul că ea...
Se culca în continuare cu alţi bărbaţi.
- Nu... - Cu foarte mulţi.
Bună. Poţi să ne aduci nişte vin, te rog?
- Sigur, mi-ar plăcea. - Richard, ea este Darcy.
Ce cauţi aici?
Bună.
Aşadar, am fost la laboratorul/casa mamei tale,
aşteptându-mă să te văd deprimată,
mâncând îngheţată în pijama, gândindu-te în continuu la ştii-tu-cine...
Dar nu faci asta! Eşti îmbrăcată cu haine de femeie...
Ai făcut şi duş, nu-i aşa? Miroşi frumos.
Este vreo finalitate la ce spui? Pentru că trebuie să fie o finalitate la toate astea.
Sigur. Ştii echipamentul ăla ştiinţific la care nu te mai uiţi?
Poate ai vrea să începi să te uiţi din nou la el.
Ăsta este motivul pentru care am venit tocmai până aici.
- Nu funcţionează corect. - Asta am spus şi eu.
Asta am făcut şi eu! Dar tu faci asta mai ştiinţific.
- Sunt sigur că nu e nimic important. - Da...
Nu pare să fie ceva neimportant.
Se pare că indică ceea ce spunea Erik.
Prietenul nostru Erik... a înnebunit.
- Nu îl interesează. - Ba mă interesează.
- Pe mine nu mă interesează. - E timpul să pleci acum.
Bine.
- Întâlnire scurtă, dar frumoasă. - Are nevoie de ajutor specializat.
- Cred că o să servesc biban de mare. - Biban de mare. Da, e bun bibanul de mare.
Biban de mare, biban de mare, biban de mare, biban de mare... biban de mare.
Biban de mare...
Jane, poate ar trebui să încetezi să mai spui "biban de mare"
şi să te duci cu prietena ta.
Întâlnirea a fost distractivă.
Ştii, eu o să rămân aici şi o să spun singur "biban de mare".
- Te urăsc cu adevărat. - Ce? Am spus că e drăguţ.
Taci şi condu.
Aici arată următoarea la stânga.
- El cine este? - Este internul meu.
- Ai un intern? - Da.
Bună, dr. Foster. Este... este o mare onoare să lucrezi cu tine.
Bine. O să îl sun pe Erik.
Virează dreapta.
La stânga.
Stăpânesc pe deplin condusul maşinii în Londra.
Bună, Erik, eu sunt, din nou. Unde eşti?
Am venit aici pentru că ai spus că ai găsit ceva, apoi ai dispărut.
Sunt aici la Stonehenge,
şi relatez despre un eveniment interesant petrecut astăzi.
Poliţia a fost chemată în acest loc
la puţin timp după ora 11 A. M. în această dimineaţă,
după ce un aparent vagabond a venit în zonă,
a decis să se dezbrace complet
şi a terorizat turiştii cu echipament ştiinţific
în timp ce striga că încercă să îi salveze.
Bărbatul, identificat ulterior drept cunoscutul astrofizician dr. Erik Selvig,
a fost dus la interogatoriu de către poliţie.
Haide! Asta este interesant!
- Uite, şi internul este interesat! - Ian.
- Vrei fazmetrul? - Nu.
Adu fazmetrul.
Chestia care arată ca un prăjitor de pâine.
Ştiu ce este un fazmetru.
Cum schimb melodia de apel la telefonul ăsta?
Un astrofizician cu trei diplome
ar trebui să poată să-şi schimbe melodia de apel la telefon.
- De ce mă suni? - Nu am vrut să strig.
Internule, intrarea este pe aici.
Ian. Numele meu este Ian.
Nu o să fiu înjunghiată în numele ştiinţei.
Este în regulă! Suntem americani!
Asta ar trebui să îi facă să ne placă?
Fă-i să plece...
Sunt copii.
Sunteţi de la poliţie?
Nu, suntem cercetători. Ei bine, eu sunt.
- Mulţumesc. - Noi doar am găsit asta.
Poţi să ne arăţi?
Asta nu pare în regulă.
Unde a dispărut?
Asta este... este incredibil.
Ce s-a întâmplat?
Uneori se întorc, alteori nu.
Vreau şi eu să arunc ceva.
Jane, dă-mi pantoful tău.
Nu am mai văzut asemenea date de când...
- De când... - Din New Mexico?
Să nu atingeţi nimic!
Dă-mi pantoful tău.
Alea erau cheile de la maşină?
Darcy!
Arma Aether ne trezeşte.
Convergenţa revine.
Ai întârziat.
Veselia poate fi uneori o povară mai grea decât bătălia.
Atunci înseamnă că faci una din ele incorect.
Poate.
- Ce mai fac stelele? - Strălucesc în continuare.
De aici pot să văd cele Nouă Tărâmuri şi 10 trilioane de suflete.
Îţi aminteşti ce ţi-am spus despre Convergenţă?
Da, alinierea lumilor.
Se apropie, nu-i aşa?
Universul nu a mai văzut această minune de dinainte să mă ocup eu de asta.
Puţini pot să o simtă, şi chiar mai puţin pot să o vadă.
Perioada asta poate fi periculoasă.
Este cu adevărat minunat.
Eu nu văd nimic.
Sau poate nu este frumuseţea pe care o cauţi.
- Ea ce mai face? - Este foarte inteligentă muritoarea ta.
Nu ştie încă, dar şi ea studiază Convergenţa.
- Deşi... - Ce?
Nu pot să o văd.
Jane! Unde naiba ai fost?
- Spune-mi că nu ai chemat poliţia! - Ce puteam să fac?
- Să nu chemi poliţia! - M-am speriat.
Dacă chemi poliţia, ei cheamă FBI-ul,
iar următorul lucru pe care o să-l ştim este ca o să fim închise în Area 51.
Jane.
Aveam o anomalie gravitaţională stabilă şi aveam acces nelimitat la ea.
Singura noastră competiţie erau nişte copii de zece ani!
Jane, ai lipsit cinci ore!
Ce?
Asta este ciudat.
Tipic.
Jane.
Îmi pare rău. Trebuia să mă asigur că eşti real.
- A fost o zi foarte ciudată. - Ei bine, sunt. Jane...
- Unde ai fost? - Tu unde ai fost?
- Heimdall nu te-a putut vedea. - Am fost chiar aici, unde m-ai lăsat.
Am aşteptat şi am plâns, apoi am ieşit să te caut.
- Ai spus că o să te întorci. - Ştiu, ştiu, dar Bifrostul a fost distrus.
Cele Nouă Tărâmuri au intrat în haos.
Au izbucnit războaiele, jefuitorii prădau...
A trebuit să pun capăt măcelului.
Asta este scuza ta? Nu este foarte rea.
Dar te-am văzut la televizor. Ai fost... ai fost în New York!
Jane, am luptat să te protejez de pericolele din lumea mea, dar...
M-am înşelat, am fost un prost.
Cred că soarta ne-a adus împreună.
Jane, nu ştiu unde ai fost sau ce s-a întâmplat, dar ştiu asta...
Ce?
- Ştiu că... - Da?
- Ce dă? - Ce?
Hei!
Tu eşti?
- Facem ceva aici... - Sunt foarte sigură că suntem arestate.
Ţine minte ce voiai să spui.
Uită-te la tine! În continuare musculos şi restul...
- Ce mai face spaţiul cosmic? - Spaţiul cosmic este în regulă.
Scuză-mă?
- Eşti Jane Foster? - Da.
Îl cunoşti pe acest bărbat?
Este internul meu. Internul internei mele.
Asta este proprietate privată, iar voi toţi aţi încălcat-o.
O să trebuiască să veniţi cu mine.
- Jane. Jane? - Thor...
- Eşti în regulă? - Ce s-a întâmplat?
Mâinile la ceafă! Înapoi!
- Această femeie este rănită. - Este periculoasă.
La fel sunt şi eu.
Solicit poliţişti înarmaţi la locul cercetat.
- Ţine-te de mine. - Ce faci?
Dumnezeule!
Trebuie să facem asta din nou.
Bună.
Bine ai venit pe Asgard.
Svartalheim
Priveşte moştenirea mea, Algrim.
Abia îmi amintesc timpul de dinaintea luminii.
Supravieţuirea noastră va fi moştenirea ta.
Asgardienii vor suferi cât am suferit şi noi.
O să recâştig arma Aether.
O să restabilesc lumea noastră şi o să termin această lume otrăvitoare.
- Ce este asta? - Nu te mişca.
Asta nu este de pe Pământ. Ce este?
Nu ştim. Dar nu va supravieţui cantităţii de energie care este în ea.
Este un generator de câmp cuantic, nu-i aşa?
Este un "Făuritor de Suflete".
Un "Făuritor de Suflete" poate transfera
energie moleculară dintr-un loc în altul?
- Da. - Este un generator de câmp cuantic.
Cuvintele mele sunt zgomote pentru tine, de le ignori complet?
- Este bolnavă. - Este muritoare.
Boala este trăsătura lor caracteristică.
- Am adus-o aici pentru că o putem ajuta. - Locul ei nu este aici în Asgard,
precum locul unei capre nu este la masa unui banchet.
Tocmai a...
- Cine crezi că eşti? - Eu sunt Odin. Regele Asgardului.
Protectorul celor Nouă Tărâmuri.
- Ei bine, eu sunt... - Ştiu foarte bine cine eşti, Jane Foster.
I-ai spus tatălui tău despre mine?
Este ceva în ea, tată. Ceva ce nu am mai văzut...
Lumea ei are vindecători. Li se spune doctori. Lasă-i pe ei să vadă ce este.
Paznici, duceţi-o înapoi pe Pământ.
Nu! Eu nu aş...
atinge-o. Jane, eşti în regulă?
Asta este imposibil.
Infecţia o apără.
Nu, se apără pe ea.
Vino cu mine.
Există relicve care preced însăşi universului.
Ceea ce este în ea pare să fie una dintre ele.
Cele Nouă Tărâmuri nu sunt eterne.
Au avut un răsărit, aşa cum vor avea şi un apus.
Dar înainte de acest răsărit, forţele întunecate, elfii întunericului,
au domnit absolut fără să aibă rivali.
Născuţi în noaptea eternă, elfii întunericului au venit să fure lumina.
Astea erau povesti pe care mama ni le spunea când eram mici.
Liderul lor, Malekith, a creat o armă din acel întuneric.
Se numea "Aether".
În vreme ce celelalte relicve apar drept stânci,
"Aether" este fluid şi mereu în schimbare. Schimbă materia în materie neagră
şi caută gazde în care să intre, întărindu-se din forţa ei de viaţă.
Malekith s-a gândit să folosească puterea armei "Aether"
ca să readucă universul în întuneric.
Dar după eternităţi de vărsare de sânge,
tatăl meu, Bor, a triumfat în cele din urmă,
aducând o pace care a durat mii de ani.
Ce s-a întâmplat?
I-a ucis pe toţi.
Eşti sigur?
S-a spus că arma "Aether" a fost distrusă odată cu ei, şi uite-o că există.
Elfii întunericului sunt morţi.
Întâmplător, scrie cumva în cartea ta cum să o scoţi din mine?
Nu, nu scrie.
www.subtitrari-noi.ro
Tărâmurile se vor alinia curând.
- Vei fi ultimul dintre blestemaţi. - Fie că viaţa mea să fie sacrificată.
Acelaşi lucru s-a întâmplat cu poporul nostru.
Vei deveni întuneric, blestemat la această existenţă
până când te va consuma.
Şi nicio putere a inamicilor noştri nu mă va opri.
Le voi distruge apărarea şi voi readuce la viaţă universul.
Odin continuă să-mi aducă prieteni noi.
Frumos din partea lui.
Cărţile pe care ţi le-am trimis nu te interesează?
Aşa o să-mi petrec eternitatea, citind?
Am făcut tot ce am putut ca să fii confortabil, Loki.
Serios?
Odin îţi împărtăşeşte îngrijorarea?
Dar Thor?
Trebuie să fie foarte neplăcut să întrebe de mine zi şi noapte.
Ştii foarte bine că acţiunile tale te-au adus aici.
Acţiunile mele?
Am încercat să realizez minciuna cu care am fost hrănit întreaga viaţă.
- Că am fost născut să fiu rege. - Rege?
Un adevărat rege îşi recunoaşte greşelile.
Cum rămâne cu vieţile pe care le-ai luat pe Pământ?
Câţiva în comparaţie cu câţi a ucis Odin.
- Tatăl tău... - Nu este tatăl meu!
Atunci eu nu sunt mama ta?
Nu eşti.
Întotdeauna ai fost foarte perceptiv cu privire la ceilalţi, dar nu şi la tine.
Când ai venit după mine ai ştiut că am probleme.
Ei bine, Heimdall nu te mai vedea, nu mai erai pe Pământ.
- Ei bine, cum este asta posibil? - Cred că erai şi nu erai, în acelaşi timp.
Cele Nouă Tărâmuri călătoresc în Yggdrasil, orbitând în jurul Pământului
în acelaşi fel în care Pământul orbitează în jurul Soarelui.
La fiecare 5.000 de ani, lumile se aliniază perfect.
Noi numim asta "Convergenţă".
În acest timp, graniţele dintre lumi devin neclare.
Este posibil ca tu să fi găsit unul dintre aceste puncte.
Suntem norocoşi că a rămas deschis.
Odată ce lumile ies din aliniere,
conexiunea este pierdută.
Îmi place cum explici lucrurile.
- Ce o să se întâmple cu mine? - O să găsesc o cale să te salvez, Jane.
- Tatăl tău a spus că a fost... - Tatăl meu nu ştie totul.
Să nu te audă că spui asta.
Jane Foster, fă te rog cunoştinţă cu Frigga, regina Asgardului, mama mea.
Bună.
Poate ai vrea să urci scările din stânga.
- Închisoarea. - Loki.
Du-te, o să am eu grijă de ea.
E ca şi când nu le-ar plăcea să stea în închisoare.
Nimic nu le place creaturilor ăstora.
Întoarceţi-vă în celule şi nu veţi păţi nimic. Aveţi cuvântul meu de onoare.
Foarte bine, nu aveţi cuvântul meu de onoare.
Trimiteţi o echipă la seiful armelor să îl apere cu orice preţ.
- Asiguraţi temniţa. - Odin.
Frigga. Plecaţi!
Este doar o încăierare, nimic de care să vă fie frică.
Nu te-ai priceput niciodată să minţi.
Du-o în camerele tale, o să vin după tine când o să fie în siguranţă.
Ai grijă de tine.
În ciuda a tuturor luptelor în care am supravieţuit,
regina mea încă îşi face griji pentru mine.
Este doar pentru că îmi fac griji că ai supravieţuit atât.
Acum ascultă-mă.
Vreau să faci tot ce-ţi cer, fără să pui întrebări.
Da, dnă.
Frigga.
Opreşte-te, creatură.
Şi ai putea să supravieţuieşti.
Am supravieţuit unor situaţii şi mai rele, femeie.
- Cine eşti? - Eu sunt Malekith.
Şi o să iau ce îmi aparţine.
Ai luat ceva, copilă.
Dă-mi înapoi ce ai luat.
Vrăjitoareo!
- Unde este Aether-ul? - Nu o să-ţi spun niciodată.
Te cred.
Universul se roteşte într-un ciclu de 5.000 de ani,
şi odată ce se întâmplă asta, lumile se aliniază.
Imaginaţi-vă... imaginaţi-vă că asta e lumea noastră, iar... iar...
Mulţumesc. Iar asta este o altă lume. În mod normal, sunt separate,
dar în timpul alinierii, totul este conectat.
Toate cele Nouă Tărâmuri, toate cele Nouă Tărâmuri se întrepătrund.
Gravitaţia, lumina, chiar şi materia se lovesc dintr-o lume în alta.
Dacă asta ni s-ar întâmpla acum, rezultatul ar fi cataclismic.
Ţepuşele mele gravimetrice pot să stabilizeze
punctul central al Convergenţei.
De data asta alinierea,
şi toate celelalte lumi vor trece doar una pe lângă cealaltă.
Este minunat.
Este simplu. Vreo întrebare?
Da. Poţi să-mi dai pantoful înapoi?
Am nevoie de forţa ta ca să recâştig Aether-ul.
Şi când te vei trezi, îi vei ucide pe toţi.
Jane Foster.
Trebuie să vii cu noi.
Încă nu am reuşit să restabilim scuturile palatului.
Artileria noastră nu-i poate detecta,
nici măcar Heimdall nu poate să îi vadă.
Regele meu, suntem lipsiţi de apărare.
Acum este prizoniera ta?
Lăsaţi-ne singuri.
Nu vreau să mă lupt cu tine.
Nici eu nu vreau să mă lupt cu tine.
- Dar intenţionez să-l urmăresc pe Malekith. - Avem arma Aether.
- O să vină Malekith la noi. - Da, şi o să ne distrugă.
Supraapreciezi puterea acestor creaturi.
Nu, preţuiesc vieţile oamenilor noştri.
O să o duc pe Jane în Lumea Întunecată
şi o să atrag inamicul departe de Asgard.
Când Malekith va extrage Aether-ul din Jane,
va fi expus şi vulnerabil,
iar eu voi distruge atât arma cât şi pe el.
Dacă eşuezi,
rişti ca arma să cadă în mâinile inamicilor noştri.
Riscul ar fi mult mai mare dacă nu facem nimic.
Nava sa ar putea fi chiar acum deasupra capetelor noastre.
Nici măcar nu am şti asta.
Şi când va veni, oamenii lui vor fi întâmpinaţi de 10.000 de soldaţi asgardieni.
- Şi câţi dintre ai noştri vor pieri? - Atâţi cât va fi necesar!
O să luptăm!
Până la ultime respiraţie a asgardienilor,
până la ultima picătură de sânge asgardian.
Şi cum eşti tu diferit de Malekith?
Diferenţa, fiul meu, este că eu o să înving.
Jane nu m-a sunat înapoi. Erik nu m-a sunat înapoi.
Cei de la agenţia SHIELD nu mă sună înapoi!
- Ce este SHIELD? - Este un secret.
Hei, Erik. Sunt Darcy, din nou. S-a întors Thor.
A luat-o pe Jane în Asgard.
Şi... nu ştiu ce ar trebui să fac.
Şi altceva lipsea săptămâna asta când astrofizicianul dr Erik Selvig,
cunoscut pentru implicarea sa în invazia extraterestră din New York
fugea dezbrăcat la Stonehenge.
Darcy, trebuie să vezi asta.
Prietenul tău, Erik, cum spuneai că se mai numeşte?
Era dezbrăcat şi strigă la vizitatorii sitului istoric.
A fost ulterior reţinut de poliţie şi dus la o evaluare psihiatrică.
Poliţia încă refuză să confirme...
Nu eşti în Consiliul de Război al lui Odin?
Bifrostul este închis din ordinele tatălui tău.
Nimeni nu vine sau pleacă.
Ne înfruntăm cu un inamic care este invizibil chiar şi pentru mine.
La ce mai este bun un asemenea paznic?
Malekith se va întoarce, ştii asta.
O să am nevoie de ajutorul tău.
Nu pot încălca dorinţele regelui meu.
- Nici măcar pentru tine. - Nu îţi cer să faci asta.
Tărâmurile au nevoie de un conducător puternic şi netulburat,
indiferent că este el sau nu.
Dar el este orbit, Heimdall, de ură şi de durere.
La fel ca noi toţi.
Eu văd suficient de limpede.
Riscurile sunt prea mari.
Tot ce facem de acum înainte este un risc,
nu există altă cale.
Ce vrei de la mine?
Ceea ce o să te rog este cea mai înaltă trădare.
Succesul ne va aduce exilul, iar eşecul va însemna moartea noastră.
Malekith ştia că Aether-ul era aici.
Îi poate simţi puterea.
Dacă nu facem nimic, va veni din nou după el,
dar de data asta va distruge întreg Asgardul.
Trebuie să o mutăm pe Jane din această lume.
Bifrostul a fost închis, iar Tesseractul este încuiat într-un seif.
Sunt şi alte căi de a pleca din Asgard.
- Cunoscute de către puţini. - De fapt, de unul singur.
Nu.
Thor.
După tot acest timp, vii să mă vizitezi.
De ce?
Ai venit să priveşti cu bucurie?
- Să râzi de mine? - Loki, suficient.
Fără alte iluzii.
Acum mă vezi, frate.
A suferit?
Nu am venit să împărtăşim durerea.
În loc de asta îţi ofer şansa unei împărtăşiri mult mai mari.
Continuă.
Ştiu că vrei să te răzbuni la fel de mult ca mine.
Ajută-mă să plec de pe Asgard şi îţi voi garanta răzbunarea.
După aia te întorci în celulă.
Trebuie să fii foarte disperat
ca să vii să-mi ceri ajutorul.
Ce te face să crezi că poţi avea încredere în mine?
Eu nu am încredere în tine.
Mama avea încredere în tine.
Ar trebui să ştii că atunci când ne luptam în trecut,
o făceam cu o rază de speranţă că fratele meu ar fi în continuare pe acolo pe undeva.
Această speranţă nu mai există ca să te protejeze.
Dacă mă trădezi te voi ucide.
Când începem?
- O să te trădeze. - O să încerce.
Asta nu îţi este caracteristic, frate.
Foarte clandestin.
Eşti sigur că nu ai prefera să evadezi lovind cu pumnul?
Dacă continui să vorbeşti, aş putea să fac asta.
Bine. Cum vrei. Nici măcar nu sunt aici.
- Aşa este mai bine? - Cel puţin este o companie mai plăcută.
Totuşi, am putea fi mai puţin evidenţi.
Frate, arăţi răpitor.
Nu te va durea mai puţin când te voi ucide în forma asta.
Foarte bine. Poate preferi pe unul dintre noii tăi prieteni,
având în vedere că se pare că îi placi foarte mult.
Aşa este mult mai bine.
Costumul este mult prea strâns. Dar încrederea...
Pot să simt cum erupe virtutea.
Hei, vrei să purtăm o discuţie înălţătoare despre adevăr,
onoare, patriotism? Dumnezeu să binecuvânteze America...
Ce?
Cel puţin ai putea să îmi dai o armă.
Pumnalul meu, ceva!
În sfârşit, puţin bun simţ.
Credeam că-ţi plac trucurile.
Ce urmează?
Frumoasa ta muritoare este păzită de o legiune de războinicii noştri, einherjar,
care te vor vedea venind de la mare depărtare.
Nu eu o să vin după ea.
Nu îmi este foame.
Bine, să mergem.
- Tu? - Eu sunt Loki. Poate ai auzit de mine.
Asta a fost pentru New York.
- Îmi place de ea. - Cum rămâne cu Odin?
Este datoria mea să îl anunţ
de orice crimă împotriva tronului.
M-ai chemat aici într-o problemă urgentă.
- Ce este? - Trădare, regele meu.
A cui?
A mea.
Regele meu, muritoarea a fost luată.
Opriţi-l pe Thor, prin orice mijloace.
Uitaţi-i. Atacaţi-i la comanda mea.
O să îi ţin eu pe loc. Du-te cu ea.
Mulţumesc.
Dacă îl trădezi o să te ucid.
Şi eu mă bucur să te văd, Sif.
Presupunând că poţi obţine ajutorul lui Loki,
şi că o poţi elibera pe această muritoare,
la ce ar ajuta asta? Am fi cu toţii morţi
în clipa în care vom păşi afară din palat.
Din cauza asta, prietene, nu vom pleca pe jos din palat.
O să vă dau cât de mult timp pot.
Mulţumesc, prietene.
Dacă doar măcar te gândeşti să-l trădezi...
O să mă omori? Evident, o să trebuiască să stai la rând.
Credeam că ai spus că ştii să pilotezi chestia asta.
Am spus că nu poate fi dificil.
Sunt în navă! La navă!
Ei bine, orice ai face, frate, îţi sugerez să o faci mai rapid.
Taci, Loki.
Probabil că ai omis ceva.
Nu, am apăsat fiecare afurisit de buton din nava asta.
Nu, nu îl lovi, apasă-l uşor.
Îl apăs uşor. Nu funcţionează!
- Cred că ai ratat o coloană. - Taci!
Uite, de ce nu mă laşi pe mine să pilotez? Este evident că sunt un pilot mai bun.
Serios? Ei bine, care din noi doi poate să zboare?
- Dumnezeule. Este moartă? - Jane?
Sunt bine.
Niciun cuvânt.
Acum ne urmăresc.
- Acum trag în noi! - Da, mulţumesc pentru comentariu, Loki!
Nu îmi distrage deloc atenţia!
Bravo. Tocmai ţi-ai decapitat bunicul.
Ştii, asta este minunat. Este o idee grozavă.
Să furăm cea mai mare şi cea mai evidentă navă din univers,
să evadăm cu ea,
să zburăm prin oraş lovindu-ne de orice ca toată lumea să ne poată vedea.
Este genial, Thor! Este cu adevărat genial!
Văd că timpul petrecut în temniţă
nu te-a făcut graţios, Loki.
M-ai minţit.
- Sunt impresionat. - Mă bucur că eşti mulţumit.
Acum fă ce ai promis. Du-ne pe drumul tău secret.
- Frandal. - Sigur.
Pentru Asgard.
Nu este nimic personal, băieţi.
- Loki... - Dacă ar fi fost uşor, ar face-o toţi.
- Eşti nebun? - Posibil.
Trebuie să atacăm acum.
Nu.
Asgard nu mai este important.
Aether a revenit acasă.
Ce aş putea face eu cu puterea care îi curge prin vene...
- Te-ar consuma. - Ea rezistă.
- Deocamdată. - E mai puternică decât vei şti vreodată.
- Ia-ţi la revedere de la ea. - Nu astăzi.
Astăzi, mâine, 100 de ani nu reprezintă nimic. Este o bătaie a inimii.
Nu vei fi niciodată pregătit.
Singura femeie a cărei dragoste o preţuieşti îţi va fi răpită.
Asta te va mulţumi?
- Să fiu mulţumit nu este în firea mea. - Să mă predau nu este în a mea.
- Fiul lui Odin. - Nu, nu doar al lui Odin!
Crezi că eşti singurul care a iubit-o pe mama?
Tu ai moştenit trucurile ei, iar eu încredere ei!
Încredere... Asta a fost ultima ei expresie?
- Încredere? Când ai lăsat-o să moară?! - Tu cum ai fost de ajutor în celula ta?
- Cine m-a pus acolo? Cine m-a pus acolo?! - Ştii foarte bine!
Ştii foarte bine!
Ea nu ar fi vrut să ne luptăm.
Ei bine, nu ar fi chiar şocată.
Aş vrea să pot avea încredere în tine.
Ai încredere în furia mea.
Trebuie să semnezi pentru lucrurile tatălui tău, dle Selvig.
Ce? Da... Tatăl meu, dr. Erik Selvig.
Un portofel de piele bărbătesc, negru. Un inel cu trei chei.
Medicamente prescrise. Variate.
- Şi... astea. - Erik!
Da, astea.
Slavă Domnului.
Erik.
- Da? - Sunt... Darcy.
Darcy.
- Mă bucur foarte mult să te văd. - Şi tu mi-ai lipsit.
- Cum m-ai găsit? - Ai fost dezbrăcat la televizor.
Bine, e timpul să plecăm. Avem multe de făcut.
Acum devine ciudat.
Nu ar trebui să mă ocup eu de asemenea lucruri.
Nu sunt plătită suficient. Nu sunt plătită deloc.
Apropo, eu sunt Ian. Internul lui Darcy.
Nici eu nu sunt plătit. Eşti în regulă?
Îl am pe Dumnezeu în creierul meu. Nu recomand asta.
Dr. Selvig, aparatura ta scoate nişte sunete.
Se întâmplă mai devreme decât am calculat.
Aşteaptă, ce se întâmplă?
- Păsări? Păsările se întâmplă? - Grauri, se numeşte "a merge în stol".
Tatăl meu obişnuia să mă ducă să privesc păsările când eram mic.
- Erik? - Priviţi.
Unde au dispărut?
Ce naiba a fost asta?! De ce zâmbeşti?
Nimic nu este mai liniştitor
decât să realizezi că lumea este mai nebună decât tine.
Duceţi-mă în laboratorul lui Jane!
Jane.
Malekith.
- Bine, eşti pregătită? - Eu sunt.
Ştii, planul ăsta al tău o să ne facă să murim.
Da, este posibil.
- Tot nu ai încredere în mine, frate? - Tu ai avea?
Nu, nu aş avea.
Thor!
Nu!
Chiar credeai că îmi pasă de Frigga,
că îmi pasă de cineva?
Tot ce am vrut a fost ca tu şi cu Odin să fiţi morţi la picioarele mele!
Malekith!
Eu sunt Loki din Jotunheim şi îţi aduc un dar!
Îţi cer un singur lucru în schimb.
Un loc bun de unde să văd Asgardul în flăcări.
El este inamicul Asgardului, era închis într-o celulă.
Priveşte-mă.
Loki, acum!
Nu!
Ne vedem în iad, monstrule!
Nu, nu, nu!
- Prostule, nu ai ascultat! - Ştiu.
Sunt un prost. Sunt un prost!
Rămâi cu mine. Rămâi!
Îmi pare rău.
Îmi pare rău. Îmi pare rău...
Este în regulă.
O să îi spun tatei că ai făcut astăzi aici.
Nu am făcut-o pentru el.
Nu!
O să dea drumul Aether-ului.
Nu doar asupra Asgardului sau asupra unei stele. Malekith o să distrugă totul.
Cum? Jane, cum?
L-am văzut pe Pământ. De ce s-ar duce pe Pământ?
Convergenţa.
Dumnezeule, nimic din toate astea nu s-ar fi întâmplat dacă nu aş fi găsit Aether-ul.
Atunci Malekith l-ar fi avut în posesia sa mai mult mai devreme.
L-am găsit doar pentru că te căutam pe tine.
Jane...
Acum suntem blocaţi aici.
Nu fac eu asta.
- Alo? - Bună, Jane, sunt Richard.
- Richard?! Unde eşti? - Sunt încă la birou.
- A fost o zi nebunească aici. - Dumnezeule! Asta este uimitor.
Serios? Mi-a plăcut prânzul luat împreună,
în ciuda faptului că tu nu ai comandat nimic.
- Cum de am semnal aici? - Este un moment nepotrivit?
Vrei să încerc să te sun mai târziu?
Nu, nu, nu, nu! Te rog, orice ai face, nu închide telefonul.
Bine atunci. Mă întrebam dacă vrei să încercăm din nou?
- Poate cină dată următoare? - Da, da, da.
- Rămâi la telefon, bine? - Da, aşa o să fac.
Dumnezeule.
- Întrerup ceva? - Nu, nu, nu, absolut nimic.
- Vino. - Nu te mai aud, eşti într-un tunel?
Aşteaptă, unde mergem?
- Alo? - De ce sunt atât de mulţi pantofi aici?
O să îi trimit un mesaj.
- Aşadar, cine este Richard? - Serios?
- Jane! - Hei.
Nu poţi să pleci în felul ăsta. Întreaga lume a luat-o razna.
Toată chestia pe care am văzut-o se răspândeşte.
- Ai fost la o petrecere? - Erik?
Jane! Minunat.
- Ai fost pe Asgard. - Unde îţi sunt pantalonii?
- Spune că asta îl ajută să gândească. - Bine.
Am nevoie de tot ce ai despre asta.
Toată munca pe care ai făcut-o cu privire la anomaliile gravitaţionale, totul.
- În regulă. - Te simţi bine, Erik?
- Nu vine şi fratele tău, nu-i aşa? - Loki este mort.
Slavă Domnului.
- Îmi... îmi pare foarte rău. - Mulţumesc.
Iartă-mă, regele meu.
M-am întors din Lumea Întunecată cu veşti.
- Thor? - Niciun semn de Thor,
sau de armă, dar...
Ce?
Am găsit un cadavru.
Loki.
Malekith o să tragă cu Aether-ul într-un loc în care toate cele 9 lumi sunt conectate.
Va amplifica impactul armei. Cu fiecare lume în plus,
puterea să vă creşte exponenţial.
Efectul ar fi... universal.
Da, dar alinierea este doar temporară.
Trebuie să fie exact în locul potrivit la momentul potrivit.
- Ei bine, de unde ştim unde este asta? - Urmăm indicaţiile.
Asta s-a mai întâmplat odată, acum mii de ani. Anticii au văzut asta.
Toate marile construcţii, mayaşe, chinezeşti, egiptene,
au folosit efectele gravitaţionale ale Convergenţei.
Ne-au lăsat o hartă.
Stonehenge...
Snowdon, Great Orme.
Toate coordonatele astea ne duc...
aici.
Greenwich.
Barierele dintre lumi vor fi practic inexistente.
Fizică o să o ia razna.
Creşteri şi descreşteri de gravitaţie, extruziuni spaţiale.
Însăşi ţesătura realităţii va fi destrămată.
Ar fi mai bine să-mi îmbrac pantalonii.
Concentrează-te, asta este important. Trebuie să le fixăm peste tot în acest sit,
apoi Jane şi cu Erik le vor activa din turn.
Sunt legate împreună.
Ştii măcar ce fac chestiile astea?
- Nu. - Nici eu.
- Haide, haide! - Bine!
Dumnezeule!
Nu era nevoie să vii atât de departe, asgardianule!
Moartea îţi va sosi în curând.
Nu voi muri de mâna ta!
Dragostea ta pentru oameni nu trebuia să existe.
Lumea ta şi familia ta vor fi distruse.
- Nu mai avem timp. - Sunt aproape gata.
Eşti sigură că asta o să funcţioneze?
Aparatele astea sunt concepute să detecteze anomalii, nu să le provoace.
Haide!
Haide, Darcy.
Ştii, cu toată puterea aia, credeam că o să loveşti mai tare.
Gata.
Convergenţa va avea efectul maxim peste şapte minute.
Asta înseamnă că trebuie doar să-l ţinem ocupat pe Malekith opt minute.
Bine. Poate ai vrea să te ţii de ceva.
Asta este grozav. Cum ai făcut asta?
Ei bine, câmpurile gravitaţionale interacţionează
cu punctele slabe dintre lumi creând...
Uite un tip cu o sabie!
Să mergem.
Ce naiba tocmai s-a întâmplat?
Mişcă-te!
Ce faceţi? Trebuie să ieşiţi de aici! Acum!
Glumeşti, nu-i aşa?
Acolo afară este Thor, agitându-şi ciocanul şi restul...
- Confirmaţi că nava este inamică. - Confirm, nava este inamică.
- Aveţi permisiunea să atacaţi. - Recepţionat. Racheta este fixată pe ţintă.
Racheta a fost trasă.
Racheta a ratat ţinta! Repet!
Pierd controlul avionului. SOS! SOS!
- Ce faci? - Semnalul meu nu este conectat.
Jane! Vino!
- Eşti în regulă? - Mi-ai salvat viaţa.
Da. Da, am făcut asta.
- Darcy? - Jane!
- Ian? - Selvig?
Ciocanul lui Thor!
- Cum ajung la Greenwich? - Trei staţii cu trenul ăsta.
Îmi pare rău. Scuze.
- Nu mai avem timp. - Jane. Jane!
Thor!
Ai venit prea târziu.
Convergenţa este la apogeu.
- Chestiile astea îl vor opri? - Nu de aici.
Nu ne putem apropia suficient.
Eu pot.
Malekith!
Întunericul se întoarce, asgardianule.
Ai venit să asişti la sfârşitul universului tău?
Am venit să-ţi accept predarea.
Crezi că poţi să opreşti asta? Aether-ul nu poate fi distrus.
Dar tu poţi fi distrus.
Thor! Nu!
Jane!
Este toată lumea în regulă?
O să se întoarcă.
Doar că, ştii, data trecută a lipsit doi ani.
Au trecut doar două zile. Aşa că...
A spus ceva înainte să plece?
Da, că trebuie să rezolve nişte lucruri cu tatăl său.
A comis infracţiunea de trădare... când a plecat.
Ai spus odată că nu va fi niciodată un rege mai înţelept ca mine.
Te-ai înşelat. Alinierea a adus toate Tărâmurile la un loc.
Fiecare dintre ele te-a văzut sacrificându-te ca să îi salvezi.
Ce îi poate oferi în schimb Asgardului noului său rege?
Viaţa mea.
Tată, nu pot fi rege al Asgardului.
O să protejez Asgardul şi toate Tărâmurile până la ultima suflare,
dar nu pot face asta de pe acel tron.
Loki cu tot dezechilibrul lui
a înţeles unele reguli pe care eu ştiu că nu le voi înţelege niciodată.
Brutalitatea, sacrificiul... te schimbă.
Aş prefera să fiu un om bun decât un rege măreţ.
Pe fiul meu îl aud? Sau pe femeia pe care o iubeşte?
Când vorbeşti tu, eu nu aud niciodată vocea mamei.
Asta nu este pentru Jane, tată. Nu ştie ce am venit aici să spun.
Dacă îmi interzici să o mai văd sau dacă spui că poate domni alături de mine,
asta nu schimbă nimic.
Un fiu dorea tronul prea mult,
iar celălalt nu vrea să-l accepte.
- Asta este moştenirea mea? - Loki a murit cu onoare.
O să încerc să trăiesc la fel. Nu este asta o moştenire suficientă?
Îţi aparţine, dacă eşti vrednic de el.
O să încerc să fiu.
Nu îţi pot da binecuvântarea mea, şi nici nu îţi pot ura noroc.
Ştiu.
Dacă o să fiu mândru de omul care a devenit fiul meu,
nici asta nu aş putea să spun.
O să vorbesc doar din suflet:
Du-te, fiule.
Mulţumesc, tată.
Nu.
Eu îţi mulţumesc.
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Sync: Alex Ciobanu (Zuzuitu') Subtitrări-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Vi-l prezint pe,
Taneleer Tivan, Colecţionarul.
Asgardieni, sunt onorat.
Ştii pentru ce am venit aici.
Desigur.
Dar, dacă îmi este permis să-ntreb,
De ce nu-l păstrezi în propriul seif?
Tesseractul este deja în Asgard.
Nu este indicat să păstrezi două
Pietre ale Infinitului împreună.
Asta este foarte înţelept.
Te asigur că,
vor fi în perfectă siguranţă aici,
în colecţia mea.
Aşa să fie.
Am găsit una.
Mai trebuie încă cinci.