www.titlovi.com
Griffine. Griffine.
Griffine, šta sam ti rekla?
Usred sam igre. -Ne možeš igrati u autu ako nisi uzeo Dramamine.
Prekasno, skoro smo stigli.
Ne prevrći mi očima. Hoćeš opet da povrati u autu?
Rekao sam da mi je žao. -Nisi ti kriv. -To je smrdilo. -Nije. Bila je nezgoda.
Niko te ne krivi. -Pratimo GPS. -Smrdilo je.
Ne, tata. Nema šanse da živimo ovdje. -Ma daj.
Nisi još ni vidjela kuću.
Tu su dalekovodi. Već osjetim tumore kako rastu.
Niko neće dobiti tumore. -Kakve tumore?
To je šala, glupane. -To je šala, glupane.
Nemoj to da govoriš, dušice. -Skrenite za 15 metara.
Šta? -Promašio si skretanje? -Da, gđo. -Glupane.
Lijepo, zar ne?
Komotno. -Mislim da je fino.
I ja isto.
Gdine i gđo Bowen. -Izvinite što kasnimo.
Promašili smo skretanje kod Kitty Hawka. -Moderna tehnologija.
Hoćemo li odmah unutra da pogledate?
Koš je super.
Lijepo drvo, a?
Tu je duže od svih kuća. Hoćeš da se penješ?
Mama, tu je kuhinja.
Ja prva biram sobu. -Polako na stepenicama.
Alarmni sistem radi. Prijašnji vlasnik je volio tehnologiju,
tako da je kuća ožičena za bilo šta da vam
treba. Primijetićete da je stavio zvučnike u
zidove, tako da možete slušati muziku u svim prostorijama, uključujući i WC.
Da li iko od vas dvoje putuje na posao?
Ja ne. Biću kod kuće sa djecom. -Amy je nevjerovatan pisac.
Jeste, ali sad je vrlo skromna. Veoma je dobra.
Pokušavam biti, ali je teško naći vremena.
Znam, vjerujte. Imam dvoje i na koledžu su. Drago mi je da su otišli.
Mislim, ponovo imam život.
Gdje ste rekli da ste radili g. Bowen? -John Dear Corporate iznad Marlene.
To je sjajna kompanija. Imamo pisaći sto. Traje godinama. Volimo Johna Deara.
Bio bih polaskan da nisam otpušten.
Izvinite, nisam znala. -U redu je. Imaju kvalitet.
U redu je.
Eric, dođi da vidiš ovo.
Volio bih, ali sam upravo u čudnom razgovoru sa agenticom za nekretnine.
Dođi da vidiš. -Izvinjavam se.
Tu je polje.
Čije je to vlasništvo? -To je gradsko vlasništvo.
Dobro mjesto za požar.
Pokušaj da ti se svidi.
Dobro, pokušaću.
Hoćete li da pogledate na sprat? -Da. Voljela bih.
Ovo je glavna spavaća soba? -Tako je.
Kako je gore, mališa? -Više mi se sviđala naša stara kuća.
To više nije opcija, dušo.
Možeš to zvati spavaćom sobom, ali je ustvari tavan.
Tamo će Griffin da spava.
Smiješno je. Da.
Svinjorog?
Ne, Svinjorog nije moja beba. Ona je samo lutka.
Ona je pola svinja, pola jednorog. Vidiš li njen mali rog?
S kime pričaš?
Ni sa kim.
Mama, sviđa nam se kuća.
Isuse, stvarno je zaglavilo. -Vjerovatno vlaga. Padala je kiša prošle sedmice.
Dobro, onda...
Ne znam. -Sve kuće su ovakve u rangu ove cijene.
A ova je bila najmanje loša. Tako da sam mislila, možda...
Prinudne naplate su jako pogodile ovaj komšiluk.
Cijena se može spustiti.
O koliko para pričamo?
Ma daj, čovječe.
Savršeno. -Samo je privremeno.
Uništili smo ti život. -Dobro je.
Hajde.
Rekao si da ćeš se riješiti toga. -Šta, šališ se?
Ovo je moja torba sa štapovima. Čuvam je za Griffa. -Da, baš.
Griffe, igrajmo se hvatanja. Evo.
Lijepo. Tim Bowen! -Eric, pusti ga.
Povezujemo se. -Ne znam da to radite.
Baciću ti lopticu, u redu? -Zašto?
Jer je zabavno. Baciću ti visoku, u redu?
Moraćeš da je hvataš. U redu, jesi li spreman?
Imaš je. Do mene je.
Nisam je uhvatio. -U redu je.
Pokušaćemo opet kasnije. Ja sam kriv. Bacio sam je prejako.
Donesi loptu, hoćeš li? Dobar posao!
Može igrati nogomet. -Da, ili šah, Eric.
Riješiću se ovoga.
Jesi li vidjela lopticu?
Mama, mama! Drvo je napravilo zvuk! -Šta? -Drvo je režalo!
U redu, vidi, Griffe, Griffe, Griffe. To je staro drvo.
U redu? Stvari škripe kad ostare. -Pričaj mi o tome
Je li tako? Kao tata.
Kako da te razveselim? -Ne znam.
Hoćeš da vidimo tvoju novu sobu? -Da.
U redu. Možemo li se riješiti ovoga? -Ne znam. -Reci da. -Da.
I mame škripe kad ostare.
Šta ako zlikovci razbiju prozor?
Onda će alarm da se uključi. -Šta ako prerežu žice?
Sve žice su u kući. -A ako prerežu žice u centrali?
Onda bi ih ubila struja, a ako su mrtvi ne mogu ući u kuću.
Da li je uključeno?
Skoro sam gotov. Razmišljam da nabavimo psa.
Ovdje piše da prvo trebaš ukucati sigurnosni kod, pa stisnuti zvjezdicu.
O da, genije? -Šta je to bilo?
I meni se desilo isto. Nije li to čudno? Nije još ni zima.
I našli su ovu kuću. Pojeli su ih sve.
Šta radiš? -Igram se.
Želiš li da vidiš trik?
Kakav trik?
Nemoguće. Kako to radiš?
Sada ti.
Izgledaš smiješno.
Tvoja kosa.
Sranje.
Šta je to?
Izgubila sam naušnicu iza mašine za veš. -To je maler, dušo.
Ja ću je potražiti. -Curi iza.
Sjajno. Dobrodošli u posjedovanje novog doma. -Morala sam uraditi nešto.
Ovo mjesto je rupčaga.
Nema ni trgovačkih centara, kao da su zakovani daskama.
To zvuči stvarno tužno. Tvoj tata ne može naći... -Čovječe.
Ovaj bungalov iz 1920-ih je bio poprište ubistva. -Volim tu emisiju.
Tip je totalni luđak. -Znam.
Ja sam Carrigan Burke i tu sam da pročistim kuću.
Volim kad kaže: "Ova kuća je pročišćena."
"Proćišćena je." -Možeš li da stišaš?
Uđi? -Djeca idu da spavaju.
Ćao, Lauren. -Zdravo, gđo Bowen.
Hvala ti, laku noć.
"Gđo. Bowen"?
U redu, bubice. Vrijeme je za spavanje.
Vidi nereda. Možeš li počistiti, Griffe? -Vrata su zaglavljena. -Sjajno!
Mislim da su magneti unutra. -Nisu magneti. Oni su mi prijatelji.
Ko su ti prijatelji? -Izgubljeni ljudi.
Izgubljeni ljudi? Ko su izgubljeni ljudi?
Žive ovdje, ali im se to ne sviđa. Hoće da idu svojoj kući.
Dušo, mi smo kod kuće. Nismo izgubljeni.
Ovo je naš dom neko vrijeme, u redu? -Dobro, mamice.
Sigurna si?
Zašto ja da moram biti ovdje?
Jer je ovo najbolja soba u kući.
A ti si najbolji mališa u kući.
Ne sviđa mi se plafon. -Sada si luckast.
Ko je moj super dječak? -Mama...
Izvini, sada si previše star za to?
Ne. -Ko je moj super dječak?
Ja sam. -Ti si.
Volim te. -I ja tebe.
Spavaj sada.
Noćno svjetlo.
Izvini. U redu?
Bolje je?
Griffine, nemaš čega da se bojiš. -Dobro.
Laku noć, druže.
Što se Griffin prepao? -Noćno svjetlo.
Ne znam šta se dešava sa njim.
Imamo previše djece. -Znam.
Trebali smo stati na drugom.
Maddie nije problem. -Nije još.
Za male kretene.
Trebamo li ga voditi psihijatru? -Ne. Dobro je.
Nije, jer sam ga izgubila u tržnom centru.
To je bilo prije tri godine. Ti si se uplašila više od njega.
Neka djeca su jednostavno nervozna. Moj brat je bio isti.
A sad živi sam u prikolici. -Nije sam.
Jeste. -Ima 20 kakadua.
Od toga se ne osjećam bolje.
Možda možeš da treniraš?
U srednjoj školi? -To bi bilo nešto.
Mislim, bio bi sretan.
Bili bi svi gladni. Ne bi mogao da izdržavam porodicu
kao trener u srednjoj školi.
Ja bi se trebala vratiti na posao.
Opet počinješ sa tim. Nećeš to da uradiš.
Ostavila bi mene sa ovim čudovištima.
Treba mi novi donji veš. Vidi ovo. Tužno je.
Tvoj donji veš je tužan? -Da, moj donji veš je tužan.
Moj je sad sretan, dođi ovamo.
Izvini.
Ne možemo da nastavimo tražiti nešto sa tvojom starom platom.
Ne brini. -Zašto ne bi mogla da potražim nešto?
Dogovorili smo se da ja radim kako bi ti mogla da pišeš knjigu.
Ne pišem knjigu. -Hoćeš, kad se djeca...
Djeca nisu kriva. Sve je do mene.
Naći ću nešto. Vjeruj mi.
Sutra imamo večeru i zabavu. Ti voliš zabave.
Biće takva gnjavaža. Čak ni ne znamo te ljude.
Gary ih zna i kaže da muž možda upošljava.
Naša sreća će da se promjeni. Zar se ne osjećaš sretno?
Mislim da se stvari uzdižu. -Ti si takav idiot.
Ja sam idiot?
Ti sa tužnim donjim rubljem. -Skini hlače. -Da, gđo.
Stvarno?
Tata! -Da?
Šta je bilo, druže? -Nešto je gore.
Mislim da je nešto u mojoj sobi.
Eto me odmah. Toliko o mojoj sreći.
Ne mrdaj. Eto me odmah.
Šta je, druže? Šta je na tavanu?
Kuća pravi zvukove noću. To je normalno, obećavam.
Nismo u staroj kući.
To je istina.
Reci mi šta si čuo.
Odakle ovi klovnovi?
Našao sam ih tamo.
Zašto bi neko imao kutiju punu klovnova?
Ljudi sakupljaju čudne stvari.
Ne sviđa mi se ovdje.
Šta je? Bojiš li se? Čega se bojiš?
Svega.
Moraš to da prevaziđeš. Pokušaj manje da se brineš.
Ako se ti bojiš stalno, onda će i Maddie da se boji.
Moraš da joj budeš primjer. Ti si njen veliki brat. Budi hrabar.
Sranje.
Šta je to? -Pričaj sa mnom.
Iskoristi me, mogu da te oslobodim.
Šta se dešava? -Ne znam.
Eric, šta se gore dešava?
Imamo vjevericu.
Budalo! -Veliku, dlakavu, repatu...
Sutra ću postaviti zamku.
Kad je uhvatiš u zamku, pustićeš je u šumu?
Da. Hoćeš li se onda osjećati bolje?
Ne spavam tamo dok ne ode.
Ko je još tamo?
Može li i Griffin da dođe?
Da, mogu da budem hrabra.
Moraću da pitam mamu.
Ne bojim se.
Da.
Kako ćete doći ovamo?
Maddie, šta se dešava?
Dolaze. -Ko dolazi?
Maddie, skloni se od televizora!
Šta se dešava?
Ovdje su.
Piše da je najvjerovatnije popušten provodnik na razvodnoj ploči.
Pozvaću električara. -I platiti ono što ja mogu uraditi?
Naplaćuje previše. Griff mi može pomoći.
Griffin će ti pomagati da popraviš razvodnu ploču? -Da.
Našao sam od kuda je došla vjeverica. Ima rupa pored krova.
Tata, neću pahuljice. Hoću picu.
Za doručak? -Uvijek.
Tri puta dnevno? -Griffine, rekla sam ti da mi ne diraš telefon.
Nisam ga dirao. -Zašto onda ne radi?
Kako ja da znam? -Evo ga.
Trebam novi telefon. -Nema više novih telefona.
To više nije luksuz nego neophodna stvar. Šta ako je hitan slučaj?
Ne možemo to da priuštimo. -To je sranje.
Ne budi sebična. -To je sranje.
Ako ga hoćeš, nađi sebi posao. -Hoću, ako ga i ti nađeš.
Ona ga ima. Vi ste njen posao. -Molim?
Izgleda da nisam dobra u tome.
Ne mislim tako. -Hvala ti, dušo.
Maddie, sjećaš li se sinoć kad si rekla da su ovdje?
Na šta si mislila? Ko je ovdje? -Moji prijatelji.
Tvoji izmišljeni prijatelji? -Ne, oni su izgubljeni. Stvarni su.
Ta djevojka će me otjerati u grob. Pod kaznom je.
Sudija Bowen je rekao. Barem 24h. Podsjeti je da čuva djecu večeras.
Mrzim kad nas Kendra čuva. -I ona takođe.
Možda bih trebao da napravim koju zamku za vjeverice. -Dobra ideja.
Šta je ovo?
Spusti to. -Da li je to kost ili tako nešto? -Da. Spusti to. -Da vidim.
Ovo je zakopani ljubimac ili tako nešto. Možda je konj.
Makni to, hajde. -Možda je svinja.
Prestani. -Šta je bilo?
Vrati je.
Ne prolazi.
Izvinite. Žena je rekla da će otkazati neku karticu. Nisam znao da je uradila.
Nije otkazana, prekoračen je limit.
To piše? -Da.
Probajte ovu.
Gđice. Apron, da li ste u sindikatu? Da li imate dobro penziono za ovo?
Onda? -Ova je takođe poništena.
I ova? Treća sreća. -Držim vam palčeve.
Je li u redu? -Da, dobra je.
Griffine, rekla sam ti da odneseš stripove gore. -Upravo sam to i radio.
Zamalo sam slomila vrat. -Jer hodaš i igraš igru u isto vrijeme.
Hvala ti.
Maddie, jesi li to ti?
Maddie?
Maddie, ovo nije smiješno.
U redu, siđite svi dole. Porodični sastanak.
Tata, moram nešto da ti kažem. -Šta se dešava sa cvijećem napolju?
Ne znam. Jesi li to uzeo picu?
Upravo sam ispohovala piletinu. -U redu je. Ješćemo oboje.
Pica. -Sastavimo oboje i imaćemo picu sa pohovanom piletinom.
Tata, nešto čudno se desilo. -Zašto se dereš na mene, Griffine?
Dereš se. -Šta? -Šta šta? Evo šta je.
Pogledaj to. -Nema šanse. -Da, ima.
Znaš šta još? -Makni mi se s grbače.
Lopta se kotrljala po podu i udarila u ormar. -Vidi ovo. Dron kojeg si htio.
Zar nije super? -Tata, ne slušaš me. Ima kameru na sebi.
Ima? -Šta to radiš? -Šta ti radiš, šećeru? Vidi ovo. Ove su ti se svidjele.
Nosiš ih večeras na zabavi. -Tata, to nije sve. Bila je kula
od stripova. Kada sam se okrenuo, odletjeli su mi u lice.
Pojavili su se niotkuda. -To je ludo.
Nije smiješno, tata. -Jeste. Urnebesno je.
Čime si ovo platio? -Šta misliš? Ukrao sam, opljačkao banku.
Moramo vratiti ove stvari. -Samo se šalim. Ne vraćamo ništa.
Griffine. -Zaslužujemo nagradu. -Zašto me niko ne sluša?
Griffine! Cijelo poslijepodne je ovakav.
Samo da znaš, staviću šifru na telefon tako da ga ne možeš koristiti.
Nemoj ga ljutiti. -Tata, moramo se seliti.
Ne možemo da se selimo. Sada prekini.
Počinjem misliti da je on beba u porodici.
Evo ti, mama. -Hvala, dušo. Griffine, žao mi je.
Kakva je pica? -Nije dobra.
Probaj sa piletinom. Malo je bolja.
Užasna sam osoba Nazvala sam sina bebom.
Ako ti je utjeha, mene je moja zvala i gore.
Nešto nije u redu sa njim, Eric. Nije samo anksioznost.
Dobro je. -Nije dobro.
Govori najluđe stvari i vjeruje u njih.
U redu, šta hoćeš da radim? Hoćeš da ga odvedem nekome.
Kako? Trošiš pare koje nemamo. Zašto to radiš?
Mislim, šta mogu osim trošiti novac? Pokušavam... Radim najbolje što mogu.
Hoću da vam dam šta želite. Pokušavam... -Znam, znam.
Vidi, ovo je bio loš dan, u redu? Biće bolje.
Odoh da se spremim. -U redu.
To je vjetrenjača! -Slomi mi ruku, tata.
Tata, šta ako uđe vjeverica? -Začepio sam rupu.
Sad je kao tvrđava. -Zašto si ostavio zamku?
Kao osiguranje. Nikad nisi previše siguran. Vjeverice su pametne. Ne brini.
Uključi alarm. Zovi nas ako nas budeš trebala. -Zvaću sa novog telefona.
Budite dobri prema sestri. -Ćao, mamice.
Hoću da ostanem budna cijelu noć. -Ne, Maddison. Idi gore.
Čekaj. Svinjorog kaže da treba još poljubaca.
Treba li? Koliko?
Kaže tri. -Tri? Sigurno?
Jedan, dva, tri... Dvadeset.
Ne mogu da spavam.
Zašto?
Dolazi oluja.
Eric kaže da ste igrali fudbal zajedno na koledžu i da si imao dobar zamah.
Još uvijek zamahujem (swing) sa najboljima. Bez ludih ideja, Barbara.
Mogao je igrati za veliku ligu, previše je skroman.
Ozlijedio sam rame, nije bilo suđeno.
Srećom, imao si plan B. -Nema ništa loše u odijelu i kravati.
Kao što kažem svom sinu, to plaća stanarinu.
Dobro je da imam odijelo i kravatu. Mogu
početi u ponedeljak. U koliko počinjem, 9h?
Upravo su se doselili u Willow Point. -Moj brat je imao kuću tamo devedesetih.
Nikad ga nismo posjetili zbog onoga o groblju. Naježim se na samu pomisao.
Šta o groblju?
Naselje je izgrađeno na bivšem groblju. -Ali su ga premjestili.
Graditelji su premjestili sve u Bronson Park. 200 hektara. To je bilo davno.
Zezate me? Premjestili su cijelo groblje?
Zar vam agentica za nekretnine nije rekla? -Zapravo i nije.
Zar to nije loše, premještati sva ta tijela?
Nije da su premještali indijansko groblje.
Samo je deset minuta dalje. Ljudi još uvijek mogu posjetiti voljene.
Sada je u boljem komšiluku. Izvinite.
Nemam čega da se bojim.
Upomoć, molim vas!
Kendra.
Maddie.
Bićemo u velikoj nevolji.
Griffine?
Griffine? Bojim se.
Makni se od ormara. -Ne napuštaj me.
Kendra! Kendra!
Griffine! Molim te, otvori vrata! Molim te, pomozi! Pomozi mi! Molim te!
Otvori vrata!
Koji vrag je to?
Zaustavi auto.
Upomoć!
Neka mi neko pomogne!
Griffine.
Jesi li dobro?
Koji vrag se ovdje dešava?
Podrum. Bila sam zaključana u podrum...
Uspori. Šta kažeš? -Ne mogu da nađem Maddie.
Madison?
Gdje si, draga?
Mama?
Mama.
Mamice?
Maddie, gdje si?
Mamice?
Tata, jesi li to ti?
Ne znamo čak ni šta se desilo. -Znam, ali im moramo reći.
Treba da utvrdimo šta se dešava. Ne možemo zvati policiju.
Šta ćeš im reći? Da je naša kćerka... Ne znam šta se desilo ovdje.
Moramo da utvrdimo šta se dešava. Slušaj me.
Slušaj, ako zvonemo policiju, okriviće nas.
Ne, neće. Samo ćemo im reći šta se desilo.
Reći ćemo im istinu. Ja ću im reći.
Reći ćemo im istinu zajedno. -Reći ćemo istinu.
Ne znamo šta je istina. -Eric, trebali bi nekoga da zovemo.
Mora postojati neko ko će nam vjerovati.
ODJEL ISTRAŽIVANJA NATPRIRODNOG
Griffin je prvi primijetio, zvukove...
Stvari...
Mislila sam da izmišlja. Izvini, druže.
Nismo znali gdje drugo da odemo. -Dobro ste postupili što ste došli.
Kada sam studirala ovdje, ovaj ured je imao najluđu reputaciju.
Mislim da je još uvijek imamo. Mogu li da pitam gdje vam je muž?
Kod kuće je sa Kendrom, najstarijom. Ne želimo da ostavimo Maddie samu.
Zadnji put ste stupili u kontakt sa njom nakon što je nestala?
Samo jednom...
kroz televizor. Čujete li kako ludo ovo zvuči?
Znam da zvuči smiješno. -Ne zvuči uopšte ludo.
Ja sam kriv. -Ne. Nisi. pogledaj me...
Nije tvoja greška.
Zašto misliš da si ti kriv?
Ostavio sam je samu. Znao sam da to ne treba da uradim.
Ali sam se uplašio.
Naravno da si se uplašio.
Morate vratiti nazad moju sestru. Morate.
Možete li?
Mogu pokušati.
To je televizor na kojem su bile Maddiene ruke.
Na ovim stepenicama je Griffina zgrabilo drvo.
A tu je i taj šokator. Želite li sendviče ili tako nešto?
Neće biti potrebno. -Smijem li početi da snimam?
Da, samo naprijed.
To je čvrst zid. Bocnuo sam ga sto puta.
Mislite da je nekako provučena kroz njega?
Ne znamo.
Mislite li da je nešto kao magični portal?
Upravo sam rekla da ne znamo.
Ne smeta vam da ja to uzmem. Samo dok se ona ne vrati.
Ne bih da se izgubi u gužvi.
Nema problema.
Znate, nedavno sam snimio prilično zanimljivu pojavu.
Bili smo u staroj kući u Napervilleu
i stolica za klavir se otkotrljala deset stopa po salonu.
Trebalo joj je sedam sati. -Da snimite deset stopa? -Da.
Ali sam koristio specijalni tajmer na kameri,
pa sam snimio cijelu stvar.
Ne možete to uhvatiti golim okom, tako da sam...
Da li ste to snimili na svojoj kameri sa tajmerom?
Iz mog iskustva, ovo mi ne izgleda kao klasično opsjedanje.
Ono što imate ovdje je najvjerovatnije upad poltergeista. -Kakva je razlika?
Duhovi se obično pojavljuju kao bezopasne aveti dok poltergeist...
Bučni su, napadni, nasilni, pomjeraju stvari.
Dođu i mogu najednom da odu.
I povedu Maddie sa sobom?
Jesi li dobro? -Aha.
Šta se dešava?
Trebao sam biti ja.
Kod kuće, znaš.
Trebao sam biti kod kuće. -Ne radi to, u redu?
Ne mogu sada da te izgubim.
Ako kažem da neće biti u redu, ti moraš reći: "Naravno da hoće, dušo".
Ili nećemo prebroditi ovo.
Skenirali smo kuću i sada se ožičavamo na vaš sistem,
pa ako Maddie opet pokuša da ostvari kontakt,
imaćemo bolji uvid u ono šta se dešava,
što nam može pomoći da je vratimo. Da li to zvuči u redu?
Zvuči sjajno. možemo li to uraditi malo brže?
Pazi.
Mogu li nešto da te pitam?
Tvoj tata.
Ne radi već neko vrijeme. Je li tako?
Da, pretpostavljam.
U redu je. Niko nije savršen.
Upravo sam razmišljao o tome.
Ako želiš da zaradiš malo para na brzinu,
Otmica od strane poltergeista nije loša ideja.
Čak i da ispadne lažna.
Odeš u javnost sa tim. Pojaviš se na televiziji.
Dobiješ svoj reality šou. -Hoćete li prestati? -Kako bi to bilo kul?
Ne želimo reality šou. Samo želimo da se Maddie vrati.
Dobar si, mali. Veoma dobar.
Da li si već postavio toplotni senzor nazad u ormaru?
Nisam još. Nisam htio da ubrzavam tu stvar.
Zašarafi ga, Boyd.
Dobro, kapetane.
Zašarafi ga.
Prokletstvo.
Imam te.
Završio si tamo?
Aha. -Senzori toplote u ormaru?
Djelimično.
Boyd, moraš ovo da shvatiš malo ozbiljnije, u redu?
U redu? -U redu. -U redu. Dobro.
Mislim da sam govorila
da neki ljudi vjeruju da postoje različiti nivoi stvarnosti.
Mi smo na fizičkoj ravni. Ali kada umremo naša duša ide
na drugi nivo. Astralnu ili duhovnu ravan.
Koja je ovdje, a u isto vrijeme i nije.
Dobro.
Vidite ovo.
Kao ovo.
Hvala, dr. Powell. Ovdje smo. Na fizičkom nivou.
A Maddie je nekako odvučena... ovdje.
Ovdje je, a i nije ovdje u isto vrijeme.
Tačno tako.
Onda bi neko trebao da uđe tamo i pokaže joj put nazad.
To zapravo i nije loša ideja.
Prilično sam sigurna da nas Maddie bolje čuje nego mi nju.
Ova oprema će
isfiltrirati sve smetnje,
tako da ćemo moći bolje da komuniciramo sa njom.
Kako ćemo početi?
Samo je dozivajte.
Dobro.
Maddie?
Madison, mamica je.
Čuješ li me?
Madison, želimo da pričamo sa tobom.
Želimo da nam daš do znanja da si na sigurnom.
Jesi li sa nama?
Maddie, treba nam da čujemo tvoj glas, dušice.
Možeš li da pozdraviš mamicu?
Jesi li sa nama?
Puno nam nedostaješ.
Nedostaješ mamici tako puno.
Mama.
Mamice. -Hej, dušo.
Hej, zlato. I tata je ovdje. Svi te čekamo.
Tatice, gdje si?
Kod kuće smo. Trebaš da se vratiš, dušo.
Pokušala sam, ali ne mogu da vas nađem.
Dobro. Pokušavaj i dalje.
Jer mi smo ovdje. Tako si blizu.
Mamice.
Mamice. Tatice, jesi li to ti?
Ne. Tata je ovdje, dušo. -Neko je sa njom.
Ko je sa tobom, zlato? -Tata je ovdje, dušo. -Ko je s tobom?
Oko mene su...
Mama, pazi.
Maddie! Maddie!
Maddie, čuješ li nas? -Šta se dešava sa svjetlom?
Mamice. Mamice.
Tatice? -Maddie?
Madison.
Tatice, bojim se.
Maddie. -Ne. Čekajte... -Gdine. Bowen, ne!
Maddie. Ja sam, dušo.
Vrati je! Vrati je!
Ne možeš je imati!
Jesi li dobro? Jesi li pogođen?
Ne? Dobro si? Sve je u redu? -Šta je to?
Eric? Eric.
Šta se desilo?
To, gđo Bowen. To je Maddin izlaz.
Ali mislim da će nam trebati pomoć da je dovedemo tamo.
Kakva pomoć?
Da li ste ikada čuli za Carrigana Burkea?
Nema j. šanse.
Šta se desilo sa vašom rukom?
Blanchard, Michigan, '97.
Našao sam se u podrumu, duh nije htio da ode.
Srećom, nisu svi ljuti. -Naš jeste.
Hej, druže. Jesi li dobro? -Aha. Tip je ovdje.
Vi mora da ste Bowenovi. -Vi mora da ste konjica.
Dr. Powell.
Svi smo spremni, ako želite da počnete.
Hej. Vaš sam veliki obožavatelj.
Zovem se Boyd. Drago mi je. -Evo.
Zna da ovo ne može biti na TV-u? -Da, rekla sam mu.
Zašto onda radi to?
Ovo je područje bilokacije.
Sto je propao i skoro me zdrobio.
Da li je sve u redu?
Da jeste, ne bih ja bio ovdje.
Ova kuća nije čista.
Šta je?
U redu. Prvo bi trebali da mi malo pričate o Maddie.
Da li vam je ikad bila malo čudna?
Čudna? Na šta mislite? -Kako mislite čudna?
Znate. Jeste li je ikad čuli da priča sa stvarima koje nisu tu?
Da, ima imaginarnog prijatelja, ali to je normalno.
Mislim da pokušava reći da je Maddie rođena sa darom.
Ne bi koristio tu riječ, ali da.
Mislite, može pričati sa duhovima?
Šest joj je godina. Što znači da je njena životna sila sada najčišća.
Bez osude i cinizma.
Zašto mislite da su se njoj obratili prije svega?
Nisu se obratili nikome od vas? -Stalno govorite "oni". Ko su "oni"?
Brooke mi je rekla da je ovo naselje izgrađeno na groblju.
Tačno? -Tata, stvarno? -Smiri se. To je bivše groblje. Bivše.
Davno su premjestili tijela.
Premjestili su ih u ljepši komšiluk.
Ja mislim da nisu.
Mislim da su samo rekli ljudima da si premjestili groblje.
Mislim da su samo premjestili spomenike.
A tijela su ostavili.
Moj Bože. -Ne radi se samo o par ljutih duhova.
Ovo se razlikuje od bilo čega što sam do sada osjetio.
Ovo je... Više je kao rulja. Pretrpjeli su užasnu nepravdu
i ta ljutnja i frustracija je stvorila moćniju silu.
Poltergeist.
Zarobljeni su i očajni.
A vaša kćerka je njihova karta iz ovog čistilišta.
Šta hoće sa njom? -Žele da bude njihova lampa u tami.
Da ih odvede u svjetlo.
Šta će se desiti ako ona ode u svjetlo?
Ako to uradi, onda je nećemo moći vratiti.
Samo zato što je to rekao, ne znači da je istina.
Hej, ništa što ste rekli mi nema smisla.
A sve ostalo ima, zar ne?
Ormar, drvo, tinjajuća rupa u plafonu. To vam sve ima smisla.
Ali ja serem. -Ne znam, u redu? Ne znam.
Samo želimo našu kćerku nazad.
Eric. Znam tačno kako se osjećate.
Ne znam da li znate. -Osjetio sam to svaki dan cijelog svog života.
Teško je znati u šta vjerovati, ali ovdje sam da pomognem.
Vjerujete u to, zar ne?
Dobro.
Vi ste sve što imam, zato uradimo to.
Svako će dobiti GPS tragač. Ovo će nam reći gdje ste.
Stalno. U slučaju da postane čudno.
Šta treba da radimo sa ovim?
Samo ga stavite u džep.
Čudno, zar ne? -Aha.
Šta mu je sa nogom? -Ne znam.
Možeš li mi pokazati kako se leti sa ovim? -Dobro.
Malo je komplikovano. Hoćete da ja letim sa njim?
Mogu ja to.
Pitaćeš me ili ćeš mi gledati u nogu cijeli dan.
Ne znam o čemu pričate.
Završimo sa tim. Hoćemo li?
Šta to radite? Ne, ne, ne, ne.
Ne moramo da vidimo to. Čudno je.
Šta vam se desilo? -Portugal, 2003.
Postoji manastir u šumi Bussaco sa naročito gadnim entitetom.
Riješili ste ga se?
Ne prije nego što je ponio sa sobom komad moje noge.
Dobro. Hvala za to. Odvratno je. Povratiću. Hvala.
A šta je sa tim?
To je dobra priča.
Sačuvajmo je za poslije, kad ovo bude gotovo, može?
Pod pretpostavkom da ne umreš.
Dobro.
Zašto si to uradio? -Šta?
Ispričao si mu svoje stare ratne priče. Učinio si da zvučiš kao starac.
I to je dio posla. Starimo u psećim godinama.
Imate li djece, gdine. Burke? -Nažalost ne.
Moja žena je mislila da to ne ide uz ovaj posao.
Nije bio samo posao.
Vi... Vas... dvoje... Vi ste bili...
Kratko. -Bili smo mladi i glupi.
Samo jedno je bilo glupo. -Ne budi tako gruba prema sebi.
Ja sam tada bio neodoljiv. -Provjeriću očitanja na spratu.
I ode ona, kao što je pobjegla iz našeg braka.
Pravo u zagrljaj akademiji. Sigurnoj, stabilnoj akademiji.
Ipak, i dalje joj nedostajem. -Ne. Nedostajem malo. -Ne, čak ni mrvicu.
Misli da mogu da osjetim ovakve stvari.
Znaš, ja imam posebne moći. -Nisu tako posebne.
Dobro si? -Malo se bojim.
Da, i ja. Šta ćeš da uradiš u vezi toga?
Ne znam. Misliću na Maddie?
Probajmo to.
Osjećaš li se manje uplašeno? -Ne baš.
Ni ja.
Ipak, osjećam se malo hrabrije. -I ja.
Gotovi smo. -Brooke, imamo video.
Ovdje dole smo spremni. -Idemo.
Kendra, hoćeš li mi dobaciti kaiš iz te torbe?
To je to. -U redu. Da budemo načisto.
Prvo ćemo koristiti uže da premostimo put unutra i van.
Pravila su unutra drugačija.
Nema gore, nema dole. Nema pravih linija.
Zato mi moramo da napravimo jednu.
Ovo uže je naša životna linija. Ako ga pustimo
nikad nećemo naći izlaz.
Uspjelo je.
Kada to uradimo poslaćemo drona da nađe Maddie.
Drži ga mirno sada. Drži ga mirno.
Drži ga mirno sada.
Maddie. Maddie, čuješ li me? -Mamice.
Madison. Madison.
Madison, dušo.
Madison, jesi li povrijeđena? Mamica je.
Mamice? -Maddie!
Tatice?
Madison. Carrigan! -Gubimo je sada. Izvadite je napolje. Ići ću ja. -Ne!
Slušaj me, Eric. Slušaj me. Ja sam joj majka. Moram da idem.
Poslušaj me. -Ulazim.
Preblizu je svjetlu. Moram da idem i izvučem je.
Ne, ja idem. Ne možete ići. Neće doći strancu. -Nikad prije to niste radili.
Nemate pojma sa čime imate posla. -Ja idem.
Ušutite i pripremite se!
Moram je odmah izvući odatle! -Svi stanite! Griffin je već gore. -Griffe!
Moj Bože. Griffe.
Griffine!
Nisam je trebao ostaviti samu.
Ne! Griffine!
Griffine! -Ne!
Griffine!
Griffine! Ne!
Idite dole i držite uže.
Kad vam dam znak, povucite ga svom snagom.
Šta ako ne bude uspjelo?
Amy, dušo. Uspjeće.
Bolje da uspije.
Hej, čovječe. Izgleda da možete da pričate sa njima, je li tako?
E pa recite im da je vrijeme da puste Maddie!
Računam na vas.
Ovo dijete vam nije učinilo zlo. Ona ne priča zlo.
Čekajte. Ne, ne, ne... Nema ga na ekranu. Izgubili smo ga.
Maddie.
Maddie?
Griffine.
Maddie, moramo da idemo. -Ne mogu.
Možeš. Moramo da idemo odmah.
Nikad me neće pustiti da odem.
Uže!
Trči, Maddie. Hajde!
Pazi!
Maddie. Griffine.
Imam te. -Hajde, dušo. Bićeš u redu.
Dišu li? Eric!
Mamica je ovdje. Mamica je ovdje, dušice.
Jesu li dobro?
Šta da radimo? -Stavite ih u vodu odmah!
Probudi se, dušo. -Griffine, probudi se.
U redu, dušice. Hajde, dušo. Probudi se.
Čuješ li me? Čuješ li mamu? U redu. Probudi se, dušo.
Hajde, dušo. -Hajde. Molim te, probudi se.
Hajde. -Griffine, računam na tebe. -Moraš se probuditi odmah. -Druže.
Dobar dječak. -Dušo. Eto ga. -Da li je Maddie dobro?
Da. Maddie je dobro. Maddie će biti dobro.
Čuješ li mamicu? -Hajde, dušo.
Molim te, probudi se.
Dušo.
Dušo. Dušo.
Ćao, mamice. Ćao, tatice.
Hej. -Hej, dušice.
U redu je, mamice. Griffin me je spasio.
Da, jeste. Znaš zašto? Jer on je super dječak.
Volim vas dvoje. Volim vas deset.
Moj Bože.
U redu. Sjedi na sjedište.
Kada ćemo se vratiti? -Ne, dušo. Nema šanse.
Hej, hvala na svemu i...
Nadam se da vas nikad više neću vidjeti.
Ne znam zašto to uvijek kažu.
Ćao. -Ćao.
Onda, recite mi. Zaslužio sam.
Burbank, California 2012.
Snimali smo epizodu u opsjednutoj praonici kola.
Tonac je zaspao.
Znači nije duh? -Ne.
Samo sanjivi tonac sa veoma velikim mikrofonom.
Recite rečenicu! -Neću to da kažem.
Mama, to je za Lauren. -Burke, recite joj rečenicu!
Kuća je pročišćena. -Bolje. Hajde.
Kuća je pročišćena. -Moj Bože. Ona će da pošizi.
Kuća je pročišćena. -Ipak nije.
Da, jeste, dušo. Pomogla si dušama da odu u svjetlo.
Ali nisu otišli.
Tata, kreni...
Nisu htjeli otići u svjetlo, mamice. Trebaju mene da ih odvedem.
Ali nisam htjela da odem, pa nisu ni oni.
Tata, kreni...
Kreni. -Tata!
Izlazite iz auta.
Mama!
Dušo, jesi li dobro?
Jesu li svi dobro? -Aha.
Evo, dušo, Drži se.
Gdje je Maddie? Gdje je ona? -Maddie!
Mamice? Nešto nije u redu, mama.
Maddie.
Maddie!
Mama. -Maddie!
Mama. -Drži se. -Mama. Mama!
Evo, dušo. Hajde. -Mamice!
Hajde.
Drži se!
Vuci! -Vuci!
Oslobodite ovu porodicu! Kao što i sami želite da budete oslobođeni!
Ne. Ne radi nešto glupo.
Znam li išta osim glupog? Zato si me i ostavila.
Carrigane, molim te. -Nikada neće pustiti ovu porodicu.
Dosta mi je glume pred kamerama, Brooke.
Jedino sam ja ostao da mogu da odvedem ove duše u svjetlo. Znaš to.
Čekaj. Ne moraš to da radiš. -Znam, želim to.
Čekaj. Kako ću znati da li si se uspio vratiti?
Smisliću nešto. Ćao, Brooke.
Amy, dođi ovamo. Idemo.
Maddie.
Idemo. Hajde.
Pazi glavu. -Dobro.
Maddie. Maddie. U redu, idemo.
Mamica će te uhvatiti.
Ne. Ne. -Kendra. Dođi ovamo!
Idemo. -Izvini što sam takva kuja prema tebi, tata.
Dobro, dušo. Možemo li o tome da pričamo kasnije? Idemo.
Hej! Šta to radite? -Imam posao da obavim.
Čekajte!
Tata! -Eric.
Eric, skoči.
Amy, moramo naći auto. -Mama!
Čekajte, Eric. Uzmite moj, idite.
Mama!
Hajde! Idemo!
Tata, hoće li nas pratiti?
Griff, ne gledaj nazad.
Ima li i znaka od njega?
Ništa. GPS ga ne hvata.
Čekaj, hvatamo nešto.
Zdravo. -Ćao.
Zdravo. Uspjeli ste naći. Zar nije lijepa? Mislim da je ova ta.
Sjajan školski distrikt, srednjoškolski teren u blizini.
Čekajte da vidite unutra. Četiri odgovarajuće sobe
mjesto je prepuno velikih ormara.
Nisu baš visoko na našoj listi želja. -Naš zadnji ormar me je pojeo.
To je slatko. U svakom slučaju.
Ova kuća odiše karakterom. Mislim, pogledajte je kako stoji.
A ovdje je predvorje sa detaljima po sebi.
A ovo je mala soba. Vodi pravo u stražnje dvorište.
Savršeno za djecu. I vidite li to drvo. Prastaro je. Bilo je ovdje prije...
Halo? Halo?
Savršeno.
Hajdemo odavde.
IMA JOŠ
Ovaj lavirint vodi domaćine Silverplatea
do zle duše.
Ja sam Carrigan Burke.
Ovdje sam da otjeram njegovu... -Ja sam Brooke Powell.
I ovjde smo da pročistimo kuću. -Nisam završio.
Nisam završio svoju rečenicu. Ne bih rekao pročistiti kuću. Ponovi to.
Jer sam mislila da mi je znak kada kažeš 'i ja sam Carrigan Burke'.
Nisam to rekao. -I čim sam čula 'i' Samo je izletilo.
To je pogrešan prozor. -Dobro.
Ja...
Hoće li mi neko reći kako treba?
Subtitle by fAzazel
Preuzeto sa www.titlovi.com