Griffin. Griffin!
- Vad har jag sagt? - Jag spelar ju.
Inte i bilen. Du blir åksjuk.
Det är för sent. Vi är ändå nästan där.
Inte den minen.
Ska han spy i bilen igen?
- Jag sa ju förlåt. - Inte ditt fel.
Det stank!
- Nähä! Det var en olycka! - Ingen skyller på dig.
Det stank visst.
Jag följer GPS: en.
Det stank.
Vi ska ta vänster.
Nej, pappa.
Här kan man inte bo.
Du har inte sett huset än.
- Kolla kraftledningarna. - Lugn.
Tumörerna växer...
Det blir inga tumörer.
- Vadå tumörer? - Det var ett skämt.
Miffo.
Det var ett skämt, miffo!
Säg inte så, gumman.
Gör en U-sväng.
Va?
- Körde du förbi? - Ja.
Miffo! Tjoho!
Kom nu.
Fint, va?
Ja.
Mysigt.
Jag gillar det.
Det gör jag med.
Grishörningen också.
Familjen Bowen?
Hej. Förlåt att vi är sena. Vi missade avtaget.
Teknik, alltså...
Hon är visst redan på väg in.
Cool basketkorg.
Fint träd, va?
Det har stått här längre än husen.
Bra klätterträd.
- Mamma, det finns ett kök! - Oj då.
Jag ska kolla in mitt rum!
Ta det lugnt i trappan.
Larmet funkar.
Ägaren älskade teknik, så huset är väldigt uppkopplat.
Det finns högtalare i alla rum så man kan lyssna på musik.
På toa med.
Köket är alltså här inne.
- Vill ni se det? - Visst.
Kommer ni att pendla till jobbet?
Inte jag. Jag är hemma med barnen.
- Amy skriver fantastiskt. - Eric...
- Jo då. - Lägg av.
Nu är hon bara blygsam.
Jag försöker, men det är väldigt svårt att hitta tid.
Jag vet. Jag har två.
De går på college nu, som tur är.
Äntligen får man tillbaka sitt liv.
Var jobbade du?
På John Deere i Moline.
Ett underbart företag.
Vi har en sån åkgräsklippare. Vi älskar John Deere.
Det skulle ha glatt mig innan jag blev uppsagd.
- Oj, förlåt. - Det gör inget.
Visst, åkgräsklipparen är utmärkt.
Ja, men...
De skar ner, och...
Eric! Kom och se!
Jättegärna, men jag är mitt i ett jobbigt samtal.
Titta.
Ursäkta mig.
Försvinn inte, nu.
- En äng. - Ser man på.
- Vem äger den? - Kommunen.
Perfekt för gräsbränder.
Försök åtminstone att gilla stället.
Visst. Jag ska försöka.
Ska vi kika där uppe?
Ja, tack.
Är det här det stora sovrummet?
Just det.
Hur verkar det?
Jag gillar vårt hus bättre.
Men det är inte ett alternativ.
Ni kan säga "sovrum", men det är en vind.
Där kan Griffin sova.
Det är så ljust.
Nå, Eric?
Jättefint.
Ja.
Jättefint.
Huset vetter åt...
Det är lite tomt åt det hållet
men i kvarteret intill börjar folk flytta in.
Lustigt. Jo...
Grishörningen?
Nej, Grishörningen är inte min baby.
Hon är en docka.
Hon är både gris och enhörning.
Här är hornet. Tut, tut!
Vem pratar du med?
Ingen.
Mamma, vi gillar huset!
Den här sitter hårt.
Det är nog lite fukt efter regnet i förra veckan.
Jaha. Jag är verkligen inte säker.
Alla hus vi har råd med är såna här.
Det här är det minst sunkiga vi har sett...
- ...så jag tror kanske... - Kanske?
Massor av familjer i området har blivit tvingade att sälja
så det finns nog prutmån på huset.
Hur mycket prutmån då?
BUDGET-FLYTTEN
Men hallå!
Förlåt.
Perfekt.
Det är inte för evigt.
Vi har sabbat ditt liv.
Bra.
Ja!
Hallå där!
Där ser man.
Du skulle ju slänga det där.
Skojar du?
Jag sparar basebollgrejerna till Griff.
Visst.
Griff, vi kastar lite boll.
Upp och hoppa!
Ja! Snyggt. Heja Bowenlaget!
Eric, låt honom vara.
Vi bygger upp vår relation.
Jag är tveksam till det.
Jag kastar bollen till dig, okej?
Varför?
För att det är roligt.
Jag kastar högt, okej?
Försök fånga den.
Är du redo?
Du fixar det.
Det var mitt fel.
Jag missade.
Det är ingen fara.
Vi försöker igen senare. Mitt fel, jag kastade för hårt.
Hämtar du bollen, grabben?
Bra jobbat!
Han kan spela fotboll.
Eller schack, Eric.
Jag slänger det här.
Har du sett bollen?
Mamma!
Trädet gjorde ett ljud!
- Va? - Trädet morrade!
Hör på, Griff. Trädet är gammalt.
Gamla saker knarrar.
Se bara på mig.
Just det, som pappa.
Vad kan jag göra så att det känns bättre?
Jag vet inte.
Vill du kolla in ditt nya rum?
- Vill du det? - Ja.
- Kan vi slänga den här? - Jag vet inte.
- Säg ja. - Ja.
Mammor knarrar också när de blir gamla.
Om tjuvarna slår sönder fönstret, då?
Då går larmet.
Om de klipper av sladdarna?
Sladdarna finns inomhus.
Om de klipper dem på kraftstationen, då?
Då får de en bamsestöt och dör.
Är de döda, kommer de inte hit.
Är vi säkra nu?
Alldeles strax.
Vi kanske borde skaffa hund eller nåt.
Nej!
Man ska knappa in säkerhetskoden först, sen "stjärna".
Jaså, professorn?
Vad var det?
Samma sak hände mig.
Konstigt. Luften är inte ens vintertorr.
Och så hittade de vårt hus och så åt de upp alltihop.
Vad gör du?
Leker.
Vill du se en sak?
Vadå?
Va? Hur gjorde du?
Försök du.
Du ser urdum ut!
Attans.
Vad är det där?
Jag tappade ett örhänge bakom tvättmaskinen.
Vad tråkigt, älskling.
Jag kan försöka få fram det.
Det läcker bakom den.
Visst är det kul att äga ett nytt hus?
Jag var tvungen.
Det är ju värsta ödemarken.
Till och med affärerna är igenbommade.
Gud, så sorgligt det låter.
- Så din pappa... - Lyssna.
Här begicks ett mord på 20-talet.
Jag älskar det programmet.
Gud, vilket freak.
Jag vet.
Jag, Carrigan Burke, ska fördriva andarna från detta hus.
Just det. Jag älskar att höra...
"Nu är demonerna borta."
"...borta."
Hör du, sänk ljudet lite.
Jaha? Kom in.
Ungarna ska sova.
Hej, Lauren.
Hej, fru Bowen.
Tack. God natt.
"Fru Bowen?"
Okej, mina älsklingar. Nu är det läggdags.
Vilken röra. Plockar du undan, Griff?
Dörren sitter fast.
Toppen!
Det finns nog magneter där inne.
De är inga magneter. De är mina vänner.
Vilka är dina vänner?
De vilsna människorna.
Vilka är de vilsna människorna?
De bor här, men de gillar det inte. De vill hem till sig.
Älskling, vi är hemma.
Vi är inte vilsna.
Det här är vårt hem ett tag, okej?
Okej, mamma.
Säkert?
Varför måste jag bo här uppe?
Det är det coolaste rummet i hela huset.
Och du är husets coolaste grabb.
Jag gillar inte taket.
Äsch, var inte dum. Se så.
Vem är mammas superkille?
Mamma...
Förlåt. Har det blivit för barnsligt?
Nej.
Berätta. Vem är det?
Det är jag.
Ja. Det är du, det.
Jag älskar dig.
Och jag älskar dig.
Då så. Dags att sova.
Nattlampan. Nattlampan!
Förlåt, förlåt! Lugn, bara lugn.
Bättre så?
Griffin, du behöver inte vara rädd.
Okej.
God natt.
Vad var det Griff skrek om?
- Nattlampan. - Va?
"Nattlampan!" Jag vet inte vad som tar åt honom.
Vi har för många barn.
Ja. Två hade räckt.
Det är inte Maddy som är jobbig.
Inte än.
Skål för småskitarna.
Behöver han psykologhjälp?
Nej, han mår fint.
Han mår inte fint sen jag tappade bort honom i köpcentret.
Det är tre år sen, nu.
Dessutom var du räddare än han.
Vissa ungar är bara nervöst lagda.
Min bror var likadan.
Nu bor han ensam i en husvagn.
- Nähä. - Joho!
Nej, med typ 20 papegojor.
Det får mig inte att känna mig bättre.
Kan du inte bli lärare?
Du menar på högstadiet?
Det vore väl nåt? Det skulle göra dig glad.
Och hungrig.
Man kan inte försörja en familj på en lärarlön.
Jag borde börja jobba igen.
Inte nu igen. Lägg av. Det vill du inte.
Och lämna mig ensam med monstren?
Jag behöver underkläder. Kolla.
Vilka deppiga trosor.
Är de deppiga?
Ja, de är deppiga.
Mina kallingar är jätteglada, så kom till oss.
Jag menar allvar.
Du tackar nej för att lönen inte duger.
Det är du som tackar nej.
Jag kan väl leta efter nåt?
Jag skulle jobba, du skulle skriva.
Det var så vi sa.
Men jag skriver ju inget.
Så fort ungarna börjar skolan, så.
Det handlar inte om barnen, utan om mig.
Jag lovar att hitta nåt. Okej?
Lita på mig.
Och i morgon ska vi på middag.
Du älskar middagar och att se mig dricka whisky.
Usch, vi känner dem inte ens.
Gary gör det. Killen behöver kanske folk.
Visst.
Det kanske är nu lyckan vänder. Känner du?
Känner du? Din egen uppstickare.
Vilken tönt du är!
Tönt? Är det jag som är töntig?
Du och dina deppiga trosor!
Av med byxorna!
Ska ske!
- Ärligt? - Ja.
- Oj. - Nu ska vi leka.
Okej.
- Pappa! - Ja!
Vad är det, grabben?
Det är nåt där uppe.
Det är nåt i mitt rum.
Jag kommer strax!
Jaha. Där rök min tur.
- Plats! - Okej.
Kommer strax. Tänk på nåt snuskigt.
Vad är det? Var nånstans? På vinden?
Det låter alltid i hus på nätterna, jag lovar.
Inte i vårt gamla hus.
Det har du rätt i.
Var hörde du ljudet?
Varifrån kommer clownerna?
De låg där inne.
Varför har nån en låda med clowner?
Folk samlar på de konstigaste saker.
Jag gillar inte att bo här uppe.
Vad är det? Är du rädd? Vad är du rädd för?
Allt.
Var inte det. Du ska inte oroa dig så mycket.
Eller hur?
Om du är rädd, blir Maddy rädd.
Du måste visa henne.
En storebror måste vara modig.
Jävlar!
Vad är det?
Berätta.
Varför dröjer du dig kvar?
Använd mig. Jag kan släppa dig fri.
Vad är det?
Vet inte.
Eric, vad gör ni där uppe?
Va? Va?
Det bor en ekorre här.
Din knäppgök!
- Stor, luddig svans! - Du skräms!
Jätteläskig!
Perfekt. Gnagare.
Vi gillrar en fälla i morgon.
När ni har fångat den, släpper ni väl ut den i skogen?
Visst, om du tycker att det känns bättre.
Jag sover inte där förrän den är borta.
Var är du?
Är du snäll?
Hur kom du dit?
Grät du?
Hur ska jag hjälpa dig?
Men jag kan ju inte se dig.
Vem mer är där?
Får Griffin följa med?
Ja då, jag kan vara modig.
Jag måste fråga mamma.
Nej.
Jag är inte rädd.
Ja.
Men hur ska du komma hit?
Maddy, vad gör du?
De kommer nu.
Vilka?
Vilka kommer?
Maddy!
Gå bort från tv:n!
Vad är det?
Nu är de här.
Det är nog bara ett glapp i ledningarna.
Jag ringer en elektriker.
Och betalar dem?
De tar hutlöst betalt. Griff och jag fixar det.
- Ska Griff hjälpa dig fixa elen? - Ja.
Förresten vet jag var ekorren kom in.
Det är hål i taket. Jag ska täta det.
Jag vill inte ha flingor. Jag vill ha pizza.
Till frukost?
Jämt!
Tre gånger om dan?
Griffin, du skulle inte röra min telefon!
Det har jag inte heller.
- Varför är den förstörd? - Vet inte.
Då börjas det...
- Jag måste ha en ny telefon. - Måste du?
Inga fler telefoner.
Det är inte lyx. Det är en nödvändighet.
Om det är akut och du måste nå mig, då?
Vi har inte råd.
Skitsnack.
Varför är du så självisk?
Skitsnack!
Skaffa ett jobb om du vill ha en telefon.
Jag skaffar jobb när du gör det.
Hon har faktiskt ett jobb.
Hur sa?
Ni ungar är ett heltidsjobb!
Som jag tydligen är usel på.
Det tycker inte jag.
Tack.
Maddy?
Kommer du ihåg i går?
Att du sa "nu är de här"?
Vad menade du då?
Vilka är här?
Mina vänner, bara.
Jaså?
Dina låtsasvänner?
Nej. De är vilse, men de är inte på låtsas.
Den tjejen driver mig till vansinne.
Hon har utegångsförbud.
Domare Bowen har talat. Ett dygn, minst.
Påminn om att hon är barnvakt i kväll.
Jag avskyr när Kendra är barnvakt.
Hon med.
Jag skaffar några ekorrfällor.
Bra idé.
Vad är det här?
- Släpp. - Vad är det?
- Släpp det. - Är det ett ben?
- Ja. Släpp det. - Få se?
Nåt husdjur. Kanske en häst?
Kanske en gris!
Blev du rädd nu?
Vad är det?
Okej, lägg tillbaka det.
- Tyvärr, det gick inte. - Oj då.
Min fru pratade om att avsluta ett av korten.
Hon kanske gjorde det.
Det är övertrasserat.
- Står det så? - Ja.
Prova det här.
Snyggt förkläde. Är du med i facket?
Får man bra pension här?
- Tyvärr. - Jaså?
Det här har också blivit "avslutat".
Första, andra...
Tredje gången gillt.
Håll tummarna.
Hur går det? Funkar det?
- Vilket härligt ljud. - Ja, det gick.
Okej.
WESTVALE-GALLERIAN
- Jäklar! - Griffin!
Du skulle ta upp de här.
Jag var på väg.
Jag bröt nästan nacken.
Du spelade väl samtidigt som du gick.
Tack för den.
Maddy?
Är det du?
Maddy?
Maddy.
Det är inte kul.
Okej, kom hit ner allihop.
- Familjeråd! - Pappa!
- Kom! Kendra! - Pappa! Lyssna, då!
- Vad är det med blommorna? - Vet inte.
Pizza? Jag gjorde chicken nuggets.
Vi tar både och.
- Pizza! - Du sa ju det.
Tillsammans blir det chicken nugget-pizza.
Pappa, nåt jättekonstigt hände.
- Varför skriker du? - Lugna dig, Griffin.
- Vad är det? - Titta här.
- Vad är det? - Nå?
- Du skämtar! - Nähä!
- En sak till! - Jag vill ha ryggen fri.
- Tack! - Det är lugnt.
- Pappa, gissa vad? - Vad?
- Bollen rullade över golvet... - Vadå?
- ...krockade med skåpet... - Titta!
Jag köpte en radiostyrd drönare åt dig.
- Cool, va? - Lyssnar du?
- Den har en kamera. - Har den?
Vad gör du?
Vad gör du själv?
Titta. Det var de här du ville ha.
Ha på dig dem i kväll.
Det hände mer!
Serietidningarna bildade ett torn.
Sen fick jag alltihop i ansiktet!
- Oj. - De kom från ingenstans...
Nähä? Så tokigt.
- Det är inte kul. - Jo, jättekul.
Hur betalade du för allt?
Hur tror du? Jag stal det. Bankrån.
Oj då.
Oj, oj då.
Vi måste lämna tillbaka allt.
- Nej! - Jo.
- Inget ska tillbaka. - Pappa!
- Griffin. - Vi förtjänar nåt extra.
Varför lyssnar ingen på mig?
Griffin, du har hållit på hela dan!
Nu fixar jag ett lösenord till telefonen.
- Den är privat. - Retas inte.
- Pappa, vi måste flytta. - Nej då.
- Lägg av, nu! - Amy...
Han är värre än Maddy.
Ett riktigt småbarn.
- Här, mamma. - Perfekt.
Tack, älskling.
Förlåt, Griffin.
Det gick ju inte så bra.
Hur är pizzan?
- Inte god. - Inte?
Nej.
Pröva en chicken nugget.
Lite bättre.
Jag är en hemsk person. Jag kallade min son för ett småbarn.
Om det är till någon tröst, så kallade min mamma mig värre saker.
Det är något fel på honom, Eric.
Han är inte bara ängslig.
- Det är ingen fara. - Jo, det är det.
Han säger galna saker och tror på dem.
Vad ska jag göra?
Han får träffa någon.
Du bara spenderar pengar som vi inte har.
Varför gör du det?
Jag har bara en illusion av...
Spenderar pengar?
Jag gör mitt bästa.
Jag vill ge er allt ni vill ha. Jag försöker...
Jag vet.
Du, det har varit en jobbig dag.
Det blir bättre.
- Jag gör mig i ordning. - Okej.
- Väderkvarnen! - Ta armen!
- Okej. - Och nacken!
- Pappa? - Nacken!
Tänk om ekorren kommer in?
Jag täppte till hålet.
Hej då!
- Varför gillrade du fällan, då? - För säkerhets skull.
Ekorrar är kluriga.
- Oroa dig inte. - Hej då.
- Sätt på larmet och ring om ni vill. - Ja.
- På min nya telefon. - Så klart.
- Var snälla, nu. - Hej då.
- Lås dörren! - Visst! Hej då!
Jag vill vara uppe hela natten.
Nej, Madison...
- Hela natten! - Nej. Gå upp.
Nej!
Så där. Är det mysigt så?
Vänta.
Grishörningen vill ha fler pussar.
Jaså?
Hur många?
Tre, sa hon.
- Tre? - Tre.
Säkert? Okej, då.
En, två, tre...
Tjugo. Niohundra.
Jag kan inte sova.
Varför inte?
Det blir nog oväder.
Gary sa att ni spelade ihop på college.
Han sa att din swing var grym.
Jag är fortfarande en swinger.
Inte på det sättet...
Han kunde ha blivit nåt. Han är bara blygsam.
Nej, jag... Min axel klarade inte trycket.
Vad gör man?
Tur att du hade ett alternativ.
Det är inget fel på kostym.
"En kostym betalar hyran" är min devis.
Jag har både kostym och slips.
Jag kan ha det på måndag.
När börjar jag? Nio?
De har just flyttat till Willow Point.
Min bror hade ett hus där på 90-talet.
Vi hälsade aldrig på. Den där kyrkogården...
Blotta tanken gjorde mig nervös.
Vad för kyrkogård?
Området byggdes på en gammal kyrkogård.
- Men den flyttades ju. - Ja.
De flyttade den till Broxton Park.
800 kvadratmeter. Det var för flera år sen.
Ni skämtar? Flyttades hela kyrkogården?
Sa inte mäklaren det?
Nej. Hon sa inte ett ord om det.
Är det inte att gå lite långt att flytta en massa kroppar...
Det var ju inget fornminne.
Det är klart.
Det är ju bara tio minuter längre bort.
I ett trevligare område.
Oj, förlåt.
Käften, din tönt.
Jag behöver inte vara rädd.
Hjälp!
Kendra!
Maddy.
Vi kommer att råka illa ut.
Griffin?
Griffin!
Jag är rädd!
Akta dig för garderoben.
Gå inte!
Kendra!
Griffin! Snälla, öppna dörren!
Hjälp mig, snälla!
Öppna dörren!
Vad fan är det?
Stanna...
Stanna bilen.
Hallå!
- Griff! - Pappa! Hjälp!
Griffin!
Lilla gubben! Hur gick det?
- Mamma! - Så ja...
Vad fan är det som händer?
Mamma!
Pappa! Mamma!
- Vad... - Det var röster...
Jag blev inlåst i källaren, trädet tog Griffin...
Lugn. Vad sa du?
Jag hittar inte Maddy!
Madison!
Maddy, gumman...
Madison!
Maddy?
Mamma...
- Madison? - Mamma...
Mamma.
Mamma?
Mamma!
Griff, vad...?
Mamma! Mamma!
Maddy, var är du?
Mamma! Mamma!
Pappa, är det du?
- Vi vet ju inget. - Vi måste berätta.
Vi måste ta reda på vad som hände.
Vi kan inte ringa polisen.
Vad ska vi säga? "Vår dotter blev..."
- Jag vet ingenting. - Jag säger...
Vi måste ta reda på vad som pågår.
Lyssna. Lyssna, då.
Om du ringer polisen...
- ...får vi skulden. - Nej.
Vi berättar vad som hände.
- Vi säger... - Reportrar överallt.
Jag ska säga sanningen.
Vi gör det tillsammans.
Jag ska berätta vad som hände.
Vi vet ju inte vad som hände.
Eric, vi måste ringa nån.
Det måste finnas nån som tror oss.
AVD. FÖR FORSKNING OM ÖVERNATURLIGA TING
Griffin märkte saker först.
Ljud... och saker.
Vi trodde han hittade på.
Förlåt, grabben.
Vi visste ingen annan råd.
Ni gjorde rätt som kom hit.
När jag studerade här
gick det konstiga rykten om det här stället.
Det gör det nog fortfarande.
Var är din man?
Hemma med Kendra, vår äldsta.
Vi vill inte lämna Maddy ensam.
Har ni haft kontakt efter försvinnandet?
Bara en gång, via tv:n.
Förlåt. Det låter helt galet.
Jag måste låta så dum.
Nej, då.
- Det är mitt fel. - Nej.
Se på mig. Det är inte ditt fel.
Varför skulle det vara det?
Jag lämnade henne ensam.
Det borde jag inte ha gjort.
Men jag var rädd.
Det är klart att du var.
Du måste hitta min syster.
Du måste.
Kan du det?
Jag kan försöka.
Där är tv:n.
Det var den vi såg Maddys händer i.
Här är trappan där Griffin först blev fasthållen av trädet.
Det handlade nog om Maddy.
Den där får man stötar av.
Vill ni ha nåt att äta?
- Behövs inte. - Jag spelar in nu.
- Är det okej? - Ja.
Kör så det ryker.
En bärande vägg.
Jag har känt igenom den säkert hundra gånger...
Men ni tror att hon drogs in genom den?
Vi vet inte.
Kan det vara nån sorts portal?
Jag sa ju att vi inte vet.
Kan jag få den?
Tills hon kommer.
Jag vill inte att den försvinner i röran.
Visst.
Jag filmade en otrolig grej rätt nyligen.
Vi var i ett gammalt hus och en pianostol
rullade tre meter över golvet.
Det tog sju timmar.
- Att rulla tre meter? - Ja.
Jag använde min kamera. Den har tidsfördröjning.
Då fick jag med allt.
Man ser inte sånt med blotta ögat.
Fick du med det där med din specialkamera?
Min erfarenhet säger mig
att det inte är en vanlig hemsökelse.
Det ni upplever
är nog snarare besök av en poltergeist.
Vad är det för skillnad?
Spöken är normalt sett ofarliga vålnader.
Men en poltergeist...
Den är stökig, går till attack
är våldsam och flyttar på saker.
Den dyker upp plötsligt och kan försvinna lika snabbt.
Med Maddy?
- Hur mår du? - Okej.
Vad är det?
Jag skulle ha stannat hemma.
- Jag skulle ha stannat. - Sluta.
Du får inte bryta ihop nu.
Om jag säger att det går åt pipan
måste du säga: "Allt blir bra, älskling."
Annars klarar vi inte det här.
Vi har skannat huset och kopplat upp oss mot ert system.
Om Maddy försöker ta kontakt igen
ser vi vad som pågår.
Då kanske vi kan få tillbaka henne.
Låter det bra?
Visst. Kan vi skynda oss lite?
Akta.
Får jag fråga en sak?
Din pappa...
Visst har han varit arbetslös ett tag?
Kanske det.
Det är lugnt. Ingen är perfekt.
Jag undrade bara.
Om han ville tjäna lite pengar snabbt
är en poltergeistkidnappning en bra idé.
Även om den skulle vara fejkad.
Man berättar om det på tv.
- Man får en egen realityshow. - Sluta.
Det vore väl coolt?
Vi vill inte ha nån realityshow.
Vi vill bara ha vår Maddy.
Inte illa, grabben.
Vilken talang.
Kopplade du in värmesensorn längst in i garderoben?
Inte än.
Hur ska jag fästa den?
Man skruvar, Boyd.
Okej...
Kapten.
"Man skruvar."
Det är inte sant.
Fan också!
Så där!
TRÅDLÖS TERMOMETER
Nej!
Är du klar där uppe?
Japp.
Värmesensorn i garderoben också?
Typ.
Du måste ta det här på allvar.
Förstått?
- Okej. - Bra.
Jo, jag sa just
att vissa tror det finns flera dimensioner.
Vi rör oss på ett fysiskt plan
men när vi dör, flyttar själen till ett annat plan.
Ett astralplan, eller ett andligt plan.
Det är både här och inte här på samma gång.
Okej...
Titta här.
Okej. Det här...
Tack, doktor Powell.
Det här är vår fysiska verklighet.
Och på nåt sätt drogs Maddy in hit.
Här, och inte här. Samtidigt.
Precis.
Då borde nån gå dit och hjälpa henne tillbaka hit.
Det är ingen dum idé.
Jag är rätt säker på
att Maddy hör oss bättre än vi hör henne.
Med den här utrustningen filtrerar vi bort alla störningar
så att vi lättare kan prata med henne.
Hur gör man?
Ropa på henne.
Okej.
Maddy?
Madison, det är mamma.
Hör du mig?
Madison, vi vill prata med dig.
Vi vill bara veta att du mår bra.
Hör du oss?
Maddy, vi vill bara höra din röst? Okej, gumman?
Kan du säga hej till mamma?
Hör du oss?
Vi saknar dig så mycket.
Mamma saknar dig så väldigt, väldigt mycket.
Hej, mamma.
Hej, gumman!
Hejsan! Pappa är också här.
Vi väntar på dig, gumman.
Pappa, var är du?
Hemma. Vi vill att du kommer hem nu.
Jag har försökt, men jag kan inte hitta er.
Okej, okej. Försök igen.
Vi är här, precis här.
Mamma? Mamma?
Pappa, är det du?
Nej, pappa är här.
- Det är nån mer där. - Vem är med dig?
- Pappa är här. - Vem är där?
De är överallt.
Maddy! Maddy? Maddy?
- Hör du oss? - Vad händer?
Mamma. Mamma.
Pappa?
Maddy!
Madison?
Pappa, jag är rädd.
Maddy!
Vänta!
Nej!
Maddy.
Maddy, det är jag.
Får vi henne! Får vi henne!
Får vi henne! Hon är inte er!
Försvinn!
Hur gick det? Blev du träffad?
Inte?
Gick det bra?
Vad är det?
- Det gick bra. - Eric!
Eric.
Vad hände?
Det där, mr Bowen...
...är Maddys utväg.
Men hon behöver hjälp att hitta dit.
Vad för hjälp?
Har ni hört talas om Carrigan Burke?
Hon driver med oss.
Vad hände med handen?
Blanchard i Michigan. 1997.
En hemsökt jordkällare. Anden ville inte flytta.
Men alla är inte så ilskna.
Vår är det.
- Hur går det? - Bra.
Han är här.
Familjen Bowen, förmodar jag.
Och du är den räddande ängeln.
Goddag, doktor Powell.
Vi är redo. Sätt igång, bara.
Hej.
Jag gillar din show. Vilken ära.
Här.
Vi vill inte hamna i tv.
Jag har sagt det.
Varför är han här, då?
Var det här det hände?
Ett bord föll ner.
Jag blev nästan mosad.
Allt väl?
I så fall skulle jag knappast vara här.
Det här huset är fullt av andar.
Va?
Då så. Vi börjar med det viktigaste.
Berätta lite om Maddy.
Kände ni nånsin att hon var... lite udda?
- "Udda"? - Ja.
- Vadå? - Hur menar du?
Brukar hon prata med saker som ni inte såg?
Ja. Hon har låtsasvänner, som de flesta.
Han försöker säga att Maddy kanske hade en ovanlig gåva.
Så skulle jag knappas kalla det.
Att kunna prata med spöken?
Hon är bara sex år.
Och hennes livskraft är obesudlad.
Hon är varken dömande eller cynisk.
Varför närmade de sig henne, tror ni?
De kom inte till er.
Du säger "de". Vilka menar du?
Brooke säger att ert kvarter byggdes ovanpå en kyrkogård.
Pappa? Skämtar ni?
Lugn. Det var en kyrkogård förr.
De flyttade kropparna för länge sen.
- De... - ...flyttades till ett bättre område.
Jag tror inte på det.
De sa nog bara att de flyttade kyrkogården.
De flyttade nog bara gravstenarna.
Och lämnade kropparna?
Herregud.
Det handlar nog inte bara om ett par arga själar.
Nåt sånt här har jag aldrig känt tidigare.
De är jättemånga och de är rasande.
De blev otroligt illa behandlade
och deras ilska och frustration har gett upphov till en ny, mäktigare kraft:
En poltergeist.
De är fångade och desperata.
Er dotter är deras enda väg ur skärselden.
Vad tänker de göra med henne?
Hon ska lysa upp deras mörker.
Hon ska föra dem till ljuset.
Vad händer om hon går in i ljuset?
Då kommer hon aldrig tillbaka.
Bara för att han säger det
är det väl inte sant?
Inget du har sagt har låtit vettigt.
Är resten som har hänt vettigt, då?
Garderoben? Trädet? Hålet i taket?
Skulle det vara vettigt, men jag ljuga?
Jag vet inte.
Vi vill bara ha tillbaka vår dotter.
Jag vet hur det känns.
Jag undrar det.
Så känner jag varenda dag. Har alltid gjort.
Det är svårt att veta vad man ska tro på, men jag vill hjälpa er.
Det tror du väl på?
Okej.
Jag har ingen annan. Kör till.
Alla får en GPS-spårare.
Då kan vi alltid se var ni är
ifall det skulle hända nåt konstigt.
Vad ska jag göra med den?
Ha den i fickan.
Visst är det konstigt?
Ja.
Varför haltar han?
Vet inte.
Kan du visa hur man gör?
Visst.
Det är lite krångligt. Ska jag göra det?
Jag klarar det.
Ska ni fråga om benet, eller bara stirra?
Vad menar du?
Nu får vi det undanstökat.
Vad gör du?
Nej, vi vill inte se. Det är läbbigt.
Usch! Vad hände?
Portugal, 2003.
Ett kloster i skogen i Bussaco
hemsöktes av en ovanligt otäck varelse.
Som du fick bort?
Men den tog med sig en del av mitt ben.
Tack för infon. Vad äckligt.
Jag går och spyr. Tack för det.
Det där, då?
Det är en fin historia.
Den tar vi när det här är slut, tror jag.
Om du lever då.
Okej.
- Varför håller du på så? - Hur då?
Berättar gruvliga historier
och låter som en gammal gubbe?
En yrkesskada.
Vi åldras snabbt.
Har du barn?
Tyvärr inte.
Min hustru avrådde på grund av vårt jobb.
Inte bara på grund av jobbet.
- Var ni två...? - En kort tid.
Vi var unga och dumma.
En av oss var dum.
Känn inte så. Jag var ju oemotståndlig.
Jag kollar mätarna.
Hon flyr, precis som ur vårt äktenskap.
Hon flyr till den akademiska säkerheten. Stabil och trygg.
- Hon saknar mig. - Nej då.
Joho.
Inte alls.
Hon glömmer att jag är synsk.
Jag har ovanliga talanger.
Inte så väldigt ovanliga.
Hur är det?
Jag är lite rädd.
Jaha.
Jag med.
Vad ska vi göra åt det, då?
Vet inte.
Tänka på Maddy?
Vi försöker.
Känner du dig mindre rädd?
Nej.
Inte jag heller.
Men lite modigare.
Jag med.
Då så.
Brooke, videolänken funkar!
- Kom. - Nu är vi redo här nere.
Kendra, kan du kasta hit repet i väskan?
Så här ligger det till.
Repet här länkar samman vägen in med utvägen.
Där inne råder andra lagar.
Det finns inget upp och ner där inne.
Inga räta linjer, heller.
Därför måste vi skapa en.
Repet är vår livlina.
Om vi släpper det, hittar vi aldrig tillbaka igen.
Det funkade!
När det är klart
får drönaren flyga in och hitta Maddy.
Lugnt och fint.
Lugnt och fint, Griffin.
Maddy!
Maddy?
Mamma.
Mamma?
Maddy.
Mamma?
Maddy?
- Madison, hör du? - Mamma.
Madison! Madison?
Madison, älskling. Det är mamma.
Mamma?
Maddy?
Pappa?
Madison! Madison?
- Nej! Nu går jag in. - Hör på.
- Jag är hennes mamma. Jag måste in. - Du får inte!
Du går inte dit.
Hon är för nära ljuset. Jag hämtar henne.
Nej, det gör jag.
Du har aldrig varit där.
- Du vet inte vad du har att göra med. - Jag går!
Gå i familjeterapi när vi har fått ut henne.
Sluta! Griffin har redan gått upp.
Griff! Herregud! Griff!
Griffin!
Jag skulle aldrig ha gått ifrån henne.
Nej!
Griffin! Nej!
Griffin!
Nej!
Gå ner och ta tag i repet!
När jag säger till, drar ni så hårt ni orkar!
Om det inte funkar, då?
Amy.
Älskling...
Det funkar.
Det måste fan funka!
Du kunde väl tala med dem?
Säg åt dem att släppa Maddy!
Jag litar på dig!
Barnet har inte gjort nån skada!
Hon säger intet ont.
Vänta.
Han syns inte på skärmen. Han är borta.
Maddy?
Griffin?
Maddy, vi måste gå.
Jag kan inte.
Jo då. Vi måste gå nu.
Det får jag aldrig för dem.
Repet!
Spring, Maddy!
Maddy! Griffin!
Herregud.
Jag har er. Ni är säkra.
Pulsen slår.
Eric!
De andas. Hon andas.
Mamma är här.
Herregud!
Hur mår de?
- Vad ska vi göra? - Ner i vattnet!
Okej, kom.
Vakna, älskling.
Så ja, gumman.
Vakna nu, älskling.
Hör du mig?
Vakna nu, gumman.
Se så.
Griffin, vakna. Snälla du.
- Du måste. - Vakna nu.
Bra, killen!
- Han är vaken! - Mår Maddy bra?
Ja, Maddy mår bra.
Maddy kommer att bli bra.
- Hör du mig? - Så ja, gumman.
Vakna nu, snälla du.
Älskade gumman!
Hej, gumman. Hejsan.
Hej, mamma. Hej, pappa.
Hej.
Hej, gumman.
Allt är bra.
Griffin räddade mig.
Just det. Vet du varför?
Du är vår superkille.
Just det.
- Jag älskar er. - Och dig.
Åh, herregud.
Okej, sätt er.
Kommer vi nånsin tillbaka?
Nej, gumman, aldrig i livet.
På med bältena.
Tack för all hjälp.
Hoppas vi slipper ses mer.
Konstigt. Så säger alla.
- Hej då. - Hej då!
Berätta nu. Det har jag förtjänat.
Burbank i Kalifornien, 2012.
Vi filmade i en biltvätt som var hemsökt.
Ljudkillen råkade somna.
- Inget spöke? - Nix.
Bara en sömnig ljudkille med en väldigt stor mikrofon.
Säg din replik.
Nej du.
Det är till Lauren.
Burke, säg den.
Nu är demonerna borta.
Med inlevelse.
Nu är demonerna... borta.
Gud, hon kommer dö!
"Nu är demonerna borta."
Nej.
Joho, gumman.
Du hjälpte själarna till ljuset.
De gick aldrig.
Kör, pappa!
De gick inte in i ljuset.
Jag skulle hjälpa dem, men jag gick inte in.
Inte de heller.
Kör, pappa!
Ut ur bilen.
Gick det bra?
Hur gick det?
- Gick det bra? - Ja.
Eric.
Här. Vänta.
Var är Maddy?
Var är hon?
Maddy!
Mamma!
Nåt är fel här.
Maddy!
- Gud! - Mamma!
Maddy!
- Mamma! - Maddy!
Mamma!
- Släpp inte! - Mamma!
Kämpa!
Mamma!
Släpp inte!
Håll fast!
Dra!
Släpp den här familjen fri!
De vill vara fria, precis som ni!
Gör inget dumt.
Det gör jag jämt. Det var ju därför du gick.
Snälla Carrigan.
De blir aldrig fria.
Jag vill inte fejka mer.
Ingen annan än jag kan föra själarna till ljuset.
Vänta!
Du behöver inte.
Jag vet. Men jag vill.
Vänta.
Hur vet jag när du är tillbaka?
Jag kommer på nåt.
Hej då, Brooke.
Kom, Amy.
Nu går vi.
Maddy!
Kom då!
Akta huvudet!
Maddy! Kom.
Mamma hämtar dig.
Nej!
Kendra, kom! Vi måste gå!
Förlåt att jag är så jävlig.
Det är okej. Vi tar det sen. Kom.
Jävlar.
Hör du!
Vad gör du?
Jag ska slutföra ett uppdrag!
Vänta!
Pappa!
Amy, vi måste hitta en bil.
Eric, ta min. Skynda er!
Mamma!
Kom igen!
Pappa, följer det efter oss?
Titta framåt, Griff!
Har ni hört av honom?
Nej. GPS: en får ingen signal.
Mål: Carrigan Burke Avstånd:
Vänta. Nu ser man nåt.
TILL SALU
- Hejsan. - Hej.
Hej! Ni hittade. Så bra.
Vackert, va?
Det här är nog perfekt. Jättebra skola.
Granne med skolans baseballplan.
Och så själva huset.
Fyra rejäla sovrum
och en massa garderober.
Vi klarar oss bra utan.
Vår förra garderob svalde mig.
Vad gulligt.
Huset är bara så speciellt.
Titta på panelen. Och här är hallen.
Det är gammaldags.
En egen liten lya.
Vetter mot trädgården, barnens dröm.
Ser ni trädet? Det stod här innan...
Hallå?
Snyggt.
Vi drar.
Är detta myller av kloakgångar en hemvist
för en ondskefull ande?
Jag, Carrigan Burke, är här för att...
Jag är Brooke Powell. Vi ska fördriva andar.
- Du avbröt! - Förlåt.
- Jag var inte klar. - Förlåt.
Och vi säger inte "fördriva andar" längre.
Jag skulle väl in när du sa "Carrigan Burke"?
- Sa jag aldrig. - När jag hörde det...
Då började jag direkt.
Men det var fel.
Okej.
Kan nån säga vad som är rätt?