Мovie database www.mario.mk
Zdravo! Ja sam Dora.
Patim od gubitka kratkoročnog pamćenja.
Točno tako!
U redu. Sada ćemo glumiti drugu djecu.
Zdravo, Dora! - Pozdrav!
Želiš se igrati skrivača? - Može!
Mi ćemo se sakriti, a ti nas pronađi. - Dobro, tata!
Ne "tata"...ja sam riba koja ti želi biti prijatelj, u redu?
U redu, tata.- Ne.. - Pronađi me!
Broji do deset!
Jedan, dva, tri...
četiri...
Volim pijesak. Pijesak je super.
Mogu li se igrati s njima, mamice?- Dora!
Dora!- Kolačiću! - Što sam ti rekao, šećeru?
Upamti, moramo se držati podalje od struje!
Kako ide ona pjesmica, dušo?
Kad ugledamo struju, mi...
Požurimo!
Ne. Mi bježimo! Probajmo ponovo, može?
Opet sam zaboravila? - Ne, nisi, zlato!
Nema veze, kolačiću!
Što ako zaboravim vas?
Hoćete li vi zaboraviti mene?
Ne, kolačiću. - Nikada te nećemo zaboraviti, Dora.
I znamo da ti nikada nećeš zaboraviti nas.
Halo?
Jesi li čuo? - Da, u pravu si.
Stan...Čula sam nekog.
Tko? Ja nikoga nisam čuo.
Ne znam, jednostavno sam čula.
Ovdje je puno riba. Mogao je doslovce biti bilo tko.
Tamo!- Gdje? - Tamo, upravo tamo!
U kojem pravcu?- Tamo!
Halo?- Halo!
Bože, pa to je dijete! - Hej, mali, ovamo!
Zdravo.- Zdravo. Ja sam Dora. Možete li mi pomoći?
Zdravo, Dora! Izgubila si se?
Gdje su ti roditelji?
Ovaj... zaboravila sam.
Pogledaj uokolo, jesu li neki od ovih riba?
Zdravo, ja sam Dora. Možete li mi pomoći?
Dušo, to si upravo pitala.
Jesam? Žao mi je.
Patim od gubitka kratkoročnog upamćenja.
Strašno. -Upamćenja? - Pričekaj malo, u redu?
Stan!- Što?
Što sad? Izgubljena je. - Ne znam!- Moramo nešto učiniti!
Ničega se ne sjeća! - Tko zna odakle je!
Uopće ne pomažeš.- Ja...
Dora! Kako bi bilo... - Otišla je.
Dora!- Nije dobro. Dora!
Ja sam Dora. Izgubila sam obitelj. Možeš li mi pomoći?
Ja sam Dora. Patim od gubitka...
Samo plivaj, plivaj...
Zdravo! Izgubila sam obitelj. Možeš li mi pomoći?
Kada si ih posljednji put vidjela? - Paa...
Čudno, ali... zaboravila sam.
Želiš li plivati s nama, dušo? - Najljubaznija ponuda do sada.
Mislim... ne sjećam se. Uglavnom, tražim nekoga.
Sjeti se... sjeti se!
Zdravo! Ja sam Dora!
Rekla sam nešto? Šalim se. Nećete se vratiti.
Tražila sam nešto i... u redu, shvaćam. Dobro se provedite.
Nadam se da ćeš naći ono što tražiš. - I ja. Znaš li što je to?
Oprostite. - Oprostite...
Oprostite... dobro, možda drugi put. Vidimo se!
Vidimo...
Čamac! Oteo je mog sina!
Moj sin! Pomozite! Molim vas!
Uh, oprostite! Jeste li dobro?
Nestao je.- No, no... u redu je. - Nema ga!
Bit će dobro.- Ne, odveli su ga!
Moram pronaći čamac! - Čamac? Vidjela sam ga.
Jesi?- Da, otišao je ovamo! Za mnom!
Hvala ti, hvala puno!
GODINU DANA POSLIJE
Claus...
Zupčanik curi...
Dodaj mi ključ, popravit ću.
Marlin?
Hej, dečki, ja...
Dora! Još je rano, vrati se na spavanje.
Dobro, oprosti, natrag u krevet!
Hej, Marlin? - Idi spavati, jednostavno spavaj!
Marlin?- I eto, budni smo. Započnimo dan.
Tražili smo nešto? - Nema.- Tako je!
Sjećam se kao da je bilo jučer. Naravno, ne sjećam se, ali ipak...
Kako god, mislim da su najgora bila 4 morska psa.
Zar nisu bila tri? - Ne, definitivno četiri.
Ali prošli put si rekao tri. - Sine, tko je proputovao ocean?
Nemo!
Mi smo ga tražili, znači prvi je bio on.
Čini se da je tako.
Stigli ste! Skoro ste propustili izlet.
Izlet? Volim izlete. Kamo idemo?
Nisi joj rekao? - Jesam! Dora?- Da?
G. Ray već ima previše učenika.
Stoga... bilo bi bolje da od danas ne budeš u razredu.
Zašto?- Pa, znaš... imaš problema sa pamćenjem.
Toga se sjećam.- U redu. Ponekad je zabavno,
ali možeš odlutati. A g. Ray nema vremena brinuti
o ribama koje odlutaju.- Naravno.
Hoću reći, nema mu tko pomoći...
Jadnik. Ima previše posla. - Shvaćaš? -Potpuno.
U redu. -Dobro. - Želi me za pomoćnika.
Pa, ne baš.
Počašćena sam. Nikada nisam bila pomoćnik u nastavi.
Gospodine Ray! Stiže pomoć!
U redu, djeco! - U redu, djeco!
Danas je dan! - Danas je dan!
Izlet do migracije raža! - Migracije raža!
Zna li tko zašto migriramo?
Hajde, znate to! - To je povratak u...
Krevet!- Tako je!- Ne!
Pijesak!- Ne. Migracija je povratak kući.
U zavičaj. - Zavičaj.
Da čujem odakle ste?
Živim kraj velike stijene! - Ja tri koralja odavde!
Moja kuća je pokrivena algama!
Gdje si ti odrasla, Dora? - Ja? Pa..ne znam.
Moja obitelj... gdje je?
Mogu li vam pomoći?
Žao mi je. Opet sam zaboravila? Znate, patim od...
gubitka kratkoročnog pamćenja!
Kako znaš da imaš obitelj, ako ne pamtiš?
Dobro pitanje. Nečega se sjećam, jer se čini logičnim,
npr. da imam obitelj. Jer sigurno od nekog potječem.
Svi imaju obitelj, i možda ne pamtim imena ni izgled,
i možda ih nikada ne pronađem, ali...
O čemu smo govorili?
Mamama i tatama. - Mamama i tatama, da.
Zašto pričamo o njima?
Joj, da, ta tema.
Zašto ja? Dobro, mladi ste, ali...
Vidite, kada se dvije ribe vole... - I bit će dosta.
Krenimo, istraživači! Stiže migracijska pjesma!
Migracija, učimo o migraciji
Prirodna insipracija za lutanje morem.
To je znanstvena djelatnost...
Gdje su svi nestali, sama sam, oh evo ih...
Minus 4 stupnja u odnosu na sunce!
Dalje od ruba. - Čujete? Udaljite se od ruba.
Predaleko.- Vraćajte se ovamo.
Slušajte pažljivo svi. - Slušajte!
Kada prođu ovuda, - Prođe ovuda...
Na što moramo paziti? - Paziti na što?
Na struju! - Tako je!
Struju?
Struja koju stvaraju peraje je vrlo jaka.
Ako ne paziš, može te povući...
G. Ray, kako raže znaju kamo idu?
To je instinkt. DuZdravoo u tebi, tako prirodan
da ga moraš poslušati, jer je nepogrešiv.
A ja ga osjećam upravo sada!
Kada ugledamo struju, kažemo...
Dora!
Dora!- Je li mrtva?- Nije.
Dajte joj mjesta!
Dragulj zaljeva Morro, Kalifornija. - Zaljev Morro, Kalifornija?
Sjetila sam se nečeg... Hej! Sjetila sam se!
Nečeg zaista važnog!
Nečeg važnog? Čega?
Više ne znam. Ali još osjećam...
U redu, hvala, g. Ray!
Sjeti se, ne budi tako Dorasta, Dora!
Sjetila si se? - Ne. Bilo je nešto...
Nešto o... - Dragulju zaljeva Morro?
Moja obitelj! Sjećam se obitelji!
Tamo su negdje! Moram ih pronaći!
Dečki, pomozite! Dečki?
Dečki? Gdje ste?
Dora!
Gdje ste nestali? - Ti si nestala!
Moji roditelji! Sjećam ih se!
Čekaj! Čega si se sjetila? - Njih! Mame i tate!
Imam obitelj! Ne znaju gdje sam!
Idemo! -Dora, ne!
Ovo je ludost! Kamo točno želiš ići?
U... dvoranu Baltika? - Dragulj zaljeva Morro.
Tako je! -Ne, Dora, Kalifornija je s druge strane oceana.
Onda pođimo odmah!
Zašto uvijek netko od nas želi otići s grebena?
Ne možemo li barem jednom uživati u pogledu?
Kako možeš govoriti o tome, a sjetila sam se obitelji?
Ne! Nema više putovanja. Sa time je gotovo!
Putovali smo samo zato da više nikada ne moramo putovati!
Molim te... znam samo da mi nedostaju.
Zaista mi nedostaju, nisam znala kakav je to osjećaj.
Znaš li ti?
Da. Poznajem taj osjećaj.
Ne želim to zaboraviti.
Tamo negdje je moja obitelj.
Molim te, Marlin, ne mogu ih naći sama.
Zaboravit ću. Pomozi mi pronaći obitelj.
Da, tata. Ti nas možeš voditi preko oceana, zar ne?
Ne mogu.
Ali poznajem nekoga.
Prava stvar!
Bolesno! Totalno bolesno!
Znam. Nije li super?- Ne!
Razbolit ću se!
Kalifornijska struja, stari. Gadna stvar!
Surfajmo, stari!
Ako ćeš povraćati, učini mi uslugu.
Idi na kraj, nagni se i gađaj u dalj!
Mi to zovemo hranjenje riba! - Preporučam!
Tražimo moje roditelje u... - Zaljevu Morro, Kalifornija.- Da!
Kako ćeš ih pronaći? - Sjećaš li se kako izgledaju?
Imam problema sa pamćenjem, ali mislim da su
uglavnom plave boje, sa nešto žute.- Zvuči dobro.
Nadam se. Sigurna sam da ću ih prepoznati. Obitelj smo.
Osim toga, ocean se prelazi samo jednom!
Slijedeća postaja, Zaljev Morro, Kalifornija!
Idemo, tata! - Ne guraj me, Nemo!
Doviđenja, plava! Nadam se da ćeš naći roditelje!
Sretno sa hranjenjem riba!
Prekasno. Već jesam.
Izgleda poznato. Mama! Tata!
Dora! Čekaj!
Mama! Tata! - Prestani vikati!
Misliš da te čekaju ovdje? - Pa, ne znam, ali saznat ću.
Mama! Tata! - Ne brini, Dora!- Mama!
Što je to? Čekaj, to sam već čula.
Netko je to već rekao. - Bravo. To sam bio ja.
Prije minutu.
Molim vas. Jeste li vidjeli moje roditelje?
Zovu se Jenny i Charlie.
Jenny i Charlie? - Jenny i tko?
Tako se zovu. Moji roditelji su Jenny i Charlie!
Dora, čekaj!- Jenny? - Stani, nemamo plan! -Charlie?
Jesi li poludio? - Oprostite, malo je uzbuđena.
Dora, ne viči!
Ne možeš upasti na tuđi posjed! I privlačiš suviše pažnje!
Ne shvaćaš, sjetila sam se njihovih imena!
Dora, ovi rakovi žive ovdje. I mislim da nas ušutkuju s razlogom.
Možda je riječ o nečem opasnom!
Sa jednim okom, pipcima i kljunom?
Uopćeno govoreći, da. Ne bismo željeli...
Oh, ne! U redu, pogriješili smo, vraćamo se,
poštedi nas, i mi ćemo te štovati, sagraditi...
Želiš li spomenik?
Plivajte ako vam je život mio!
Nemo!
Drži se, Nemo! Ne puštaj!
Dora! Dora, uspori! Ne lovi nas više!
Siguran si?
Jenny i Charlie? Upravo sam se sjetila imena
moramo krenuti dalje, tako smo blizu...
Bože, Nemo! Jesi li dobro? Što se dogodilo?
Ne sada, Dora. Molim te! - Oh, ne, Nemo!
Dobro sam.
Oh, ne. Žao mi je.
Bože! Nemo! Jesi li dobro? - Rekoh, ne sada! Dosta!
Da?...Oh, ne. Ali popravit ću to! Idem po pomoć!
Znaš što možeš? Otići onamo.
Otići onamo i zaboraviti. To ti najbolje ide.
U pravu si. Ne znam zašto sam mislila da ću uspjeti.
Pronaći obitelj, ne mogu, žao mi je...
Popravit ću to!- Dobro sam. - Idem po pomoć!
Mogu to, ja ću... bit će dobro, Nemo!
Halo? Ima li koga?
Bilo tko? Halo?
Zdravo!
Ja sam Sigourney Weaver.
Zdravo, Sigourney! Pomozi mi!
Pridruži nam se.
Sjajno, sjajno!
U istraživanju čudesnog Pacifika
i nevjerojatnog života u njemu.
Sigourney? Sigourney Weaver, gdje si?
Dora! Tu si! - Dečki, Sigourney će nam pomoći!
Pazi!- Vidi ovo! - Ne cijeniš život u oceanu!
Marlin! Nemo!- Ne opet! Ne opet!
Stavimo ju unutra, pa ćemo vidjeti.
Dora!- Ne brini, Dora, naći ćemo te!
Dobrodošli u Oceanografski institut,
gdje vjerujemo u spašavanje, rehabilitaciju i puštanje.
Marlin? Nemo?
Halo? Možeš li mi pomoći? - Ja? Tebi?
Što se zbiva? Pomoć! - Završili smo.
Prestani s tim, znanstvenik si. - Daj, zabavno je.
Hej, ti! Malac!
Hvala nebesima, ja sam Dora... - Zovem se Hank.
Jako si bolesna?- Bolesna? - U karanteni si.- Oh, ne...
Moram pronaći obitelj... - U redu, ne budi histerična.
Nije dobro.- Što to? Što se događa?
Loša vijest. Transportni tank za ribe koje nisu za Institut.
Premjeste ih za stalno u akvarij. U Cleveland.
Ovdašnje ribe vraćaju se u ocean. U Clevelandu ostaju zauvijek.
Cleveland? Ne mogu tamo.
Moram u zaljev Morro, Kalifornija, pronaći obitelj!
To je ovdje! Oceanografski institut. Dragulj zaljeva Morro.
Odavde sam? Roditelji su mi ovdje! Moram do njih!
Sa koje si izložbe?- Izložbe? Koje? Moram tamo!
Teško, mala. Osim ako...
Neće uspjeti, suludo je. - Kako misliš? Reci, ne smeta mi.
Vidim. Sjetio sam se što bi pomoglo da se vratiš obitelji.
Samo kada bih uzeo... - Sjajna ideja! Povedi me!
Zašto se nisam toga sjetila!
Ne, kada bih uzeo tvoju oznaku
Zamijenio bih te u transportu,
a ti bi mogla pronaći obitelj!
Samo mi trebaš dati oznaku.
Oznaku? Imam oznaku!
Kako si to mogla zaboraviti?
Oprosti... patim od gubitka kratkoročnog pamćenja.
Ne sjećaš se o čemu smo razgovarali?
Pojma nemam. O čemu?
Trebala si mi dati oznaku! - Sviđa mi se, zašto...
Pa zato da...
mogu otići u Cleveland. - Cleveland?
To znam. Zašto? - Ako ostanem, vratit će me u ocean.
A za njega me vežu ružna sjećanja!
Želim živjeti sam u staklenoj kutiji... samo to želim.
Daj oznaku! - Ne diraj oznaku!
Čuj...
Ne radim ovdje. Nemam plan ovog mjesta.
Plan? Sjajna ideja! Pokaži mi ga, pronaći ću roditelje.
U redu.
Odvedem li te k njima, dat ćeš mi... - Nemam puno...
A da ti dam oznaku?
Odlična ideja!
Dora je izronila, i tada... - Ne želim slušati iznova!
Samo sam pitao za jedan dio. Jer...
Ako sam to rekao, a nisam siguran...
To je zapravo kompliment. Zamolio sam ju da čeka,
i rekao sam da joj to najbolje ide, pa...
Ja sam kriv!
Za sve sam ja kriv! Oteli su je i odveli u...što god ovo bilo.
Što ako je restoran? - Hej! Vas dvojica!
Zavežite! - Da, pokušavamo spavati!
Prekidate mi omiljeni san! - Onaj o ležanju na stijeni?
Da.- E, taj je dobar! - Moj omiljeni.
Oprostite! Pokušavamo... - To su morski lavovi.
Grabežljivci koji bi mogli nasrnuti svakog časa!
Ne djeluju baš poletno. - Upravo to i žele!
Samo ostani iza mene i pusti da ja govorim! Oprostite!
Zabrinuti smo za za prijatelja, je li ovo restoran?
Ne, vaš prijatelj je dobro. - Da?
Ovo je bolnica za ribe. S. Weaver kaže:
Spašavamo, rehabilitiramo i puštamo.
Bit će vani za tren oka. Mi najbolje znamo.
Paraziti u nosu.- Anemija.
Zakrpani i pušteni na slobodu.
Oh, hvala nebesima! - Naravno, ne brini...
Bježi!- Gubi se!- Nestani!
Ništa ne brini, to je Oceanografski institut.
Dragulj zaljeva Morro, Kalifornija.
Bila je u pravu!
Čini se da zna još ponešto, osim zaboravljati.
Hvala, Nemo. Baš ti hvala.
Kako ćemo ući? - Što? Želite ući?
Očajnički! Naša prijateljica je unutra,
uplašena, sama, zbunjena...
Znamo kako.- Znate?
Što to rade? - Ne znam. Zvuči loše.
Jesmo li stigli?- Tiho! - Super je što sam te srela.
To je kao... sudbina. - Po tko zna koji put-nije!
Već sam to rekla? Žao mi je. Uzbuđena sam zbog roditelja
Nisam ih vidjela od... ne znam. Patim od...- Gubitka pamćenja.
Šuti, u redu? Ne volim priču, ćaskanje, pitanja:
"Kako si?"- "Dobro, ti?" E pa, nikome nije dobro.
Dobro sam, a ti?
Pogledaj, plan! - Prouči ga i vidi gdje su ti roditelji.
A ja idem u Cleveland. Jasno?
Što je bilo prvo?
Hobotnica je opet pobjegla?
Hej, pogledaj koliko toga ima! Ne može se obići za jedan dan.
Odluči se!- U redu.
Danas smo trebali pustiti hobotnicu u ocean.
Naravno da ju nisam vidio...
Tu si!- Požuri! - U redu!
Samoza dje... Samo za djecu!
Bez djece! Ona grabe stvari. Ne želim opet izgubiti krak.
Izgubio si krak? Pa... onda nisi oktopus, nego septopus.
Ne pamtim, ali znam brojati. - Požuri!
Putovanje... Gle, školjke!
Gle, školjke!
Tata, evo školjke za tebe.
Sjajno, našla si još jednu. - Zaista?- Naravno, dobro ti ide.
Gle, školjke!
Živim ovdje. - Naravno.
Volim školjke. - Tako je, draga.
Možeš li pronaći još jednu za mene?
Grimizne su mi najdraže.
U redu, mama.
Mama... Grimizna školjka!
Grimizne školjke su bile u mom domu!- Pa što?
Pola ih ima iste takve! - Ne shvaćaš!
Sada se sjećam. Te su bile njene omiljene,
i krasno se smijala, a moj tata je...
Dosta tih šašavih sjećanja, ulovit će nas!
I dalje misliš da je to sudbina? - Možemo ih pronaći!
Carol zove bazu. Mislim da sam pronašla...
Vidiš što si učinila? - Žao mi je.- Ne može gore!
Sud-bi-na. Sudbina!
Hej!- Tiho! - Morali bismo u kantu.
Prestani!- Zaista, piše "sudbina". I jest.
Ne, ne!- Moramo unutra! - Ne idem s tobom!
Ja idem u kantu! - Ne idi!
Zdravo, dečki! Tražim obitelj.
Dobra ideja. Pravimo se mrtvi.
Moram trepnuti. Kako izdržite tako dugo?
Dečki?
Stani malo.
Naš slijedeći gost ovdje je već dugo.
Ona je kitopsina. Zove se Destiny.
Destiny? Zaista? - Vidjet ćete...
da je veoma kratkovidna i teško se snalazi u okolišu.
I evo je!
Destiny. Ti si...
Čekaj...Što? - Zdravo!
Možeš li mi pomoći?
Dobro, idem s tobom.
Oprosti...- Tko je to? Plavi mjehur koji govori?
Možeš li mi pomoći, izgubila sam obitelj...- Obitelj?
Duga priča, ali je se uglavnom ne sjećam.
Oh, tako tužno...
Žao mi je, nisam dobar plivač. Ne vidim dobro.
Mislim da si odličan plivač. Zapravo, nisam vidjela boljeg.
Hvala!
Čekaj malo. Ponovi.
Dora?- Da? - Dora!- Da?
Dora! Mi smo prijateljice!
Ideš!- To sam ja, Destiny!
Poznaješ me?- Naravno! Pričale smo kroz cijevi kao male.
Bile smo PIPE PALS! - Stvarno?
Baš si lijepa.- Znaš odakle sam? - Sa izložbe otvorenog oceana.
Otvoreni ocean? Onda su i moji roditelji tamo.
Moram ići. Možeš li me povesti?
Malo je komplicirano za kita.
Možete li tiše? Glava me boli.
Tko je to?- Susjed Bailey. Došao je sa ozljedom glave.
Znam da govorite o meni.
Misli da mu ne radi eholokacija, ali liječnik...
kaže da je sve u redu... - Čujem svaku riječ!
Što je eholokacija?
Njegova glava odašilje zvuk,
a uz pomoć jeke pronalazi udaljene objekte
ali on se očito još uvijek oporavlja.
Sada znam da govorite o meni. Zaista ne mogu...
eholocirati! - Ne mogu opet o ovome.
Jako sam udario glavom, vidiš kako je otekla?
Takva i treba biti! Ti si beluga!
Eholokacija. Kao najsnažnije naočale?
Što?- Kakve naočale?
Kažeš uuu, i vidiš stvari. Zašto to znam?
Zanimljivo.
Tu si! Nije pošteno!
Odveo sam te do mape, sad mi daj oznaku!
Ne, sada znam gdje su moji roditelji.
U... kako se zove to mjesto...
Odvojeni stan? - Otvoreni ocean.- Otvoreni?
Znam gdje je to! Odmah do... Nije me briga!
Polako!
Do tamo se može stići kroz cijevi!
Kroz cijevi, sjajno!
Kroz cijevi?- Da. Dvije lijevo, pa ravno i tu si!
Puno smjerova... Jesi zapamtio, Hank?
Da.- Sajno! Krenimo!
Ne idem! Ne stanem unutra. Morat ćeš sama.
Ne mogu, ne snalazim se. - Šteta, dogovorili smo se!
Želiš li pronaći roditelje, moraš! Daj mi oznaku!
Ali Hank, ne mogu sama, zaboravit ću kamo idem.
Ne tiče me se. Oznaku!
Ali ne mogu onuda! - Ne može drugačije!
Ne može drugačije...
Ne može drugačije!
Ne paničari.- U redu je, u životu sve ne ide lako.
Zar ne, Charlie? - Majka ima pravo.
Kada je preteško, odustani. - Charlie!- Šala.
Šalim se. Samo se šalim.
Oprez! Šaljivac radi!
Vidiš, kolačiću. Uvijek postoji način.
Hvala, tata.
Ne, otac kaže da uvijek postoji način.
Što? Nema drugog načina! - Otvoreni ocean...
Otvoreni ocean! To je ona zgrada preko.
Nedefinirana, okruglasta poput Bailyjeve glave.
Što?- Postoji način... Tamo!
Dečki, za mnom! Znam kako stići do apartmana!
Otvorenog oceana. - Točno.
Dečki? Dečki, znate da ne mogu plivati tamo.
Ne vidim kako ćemo ući. Što uopće rade?
Dozivamo, naravno. - Dozivate koga?
Evo koga. Upoznajte Becky.
Letenje? A, ne. Novi podatak.
Čujte, hvala vam. Vi ćete nas voditi.
Ali, može li se unutra plivajući,
u tome smo dobri? - Vaš prijatelj će biti
u karanteni, kamo odnose morske ribe.
A jedini ulaz je... Becky?
Zdravo, Becky!
Zovimo je Kljucko, ovo boli.
Mislim da joj se sviđaš, tata.
Becky, ove dvije ribe moraju ući u karantenu
Jesi slobodna danas, draga?
Uklapa li se u tvoj raspored?
Ne razumije me.- Samo se moraš povezati s njom, stari.
Što?- Povezati!
Pogledaj je u oči, vikni, i bit ćete usklađeni.
Dakle, pogledaj je u oči! - Da!
Nemo!
Mislim da trebamo drugi plan.
Koji uključuje ostanak u vodi,
jer ova ptica... ovo nije ptica!
U redu, tata. U međuvremenu, Dora će nas zaboraviti.
Kao što si rekao, to joj najbolje ide.
U redu.
Gledam je u oči. U koje oko?
Odaberi jedno, stari. -Becky!
U redu, sjajno!
A kako će nas Becky nositi?
Gotovo sam zaboravio.
Gerald!
Gerald, daj nam kanticu i pustit ćemo te na stijenu.
Da, časna riječ!
Tako treba, sjedni ovamo.
Hajde, možeš ti to!
Tako je.- Pazi na stražnjicu.
Puno hvala, Gerald. - Dobrodošao na stijenu.
Udobno, zar ne?
Ovo nije... Zašto se dam nagovoriti na ludosti?
Sretno!
Kada dam znak... - Da, znam, zapljusnut ću ih.
Pripremi se, ne još...
Sada! - Ne dok Destiny ne da znak.
Znaš...nemam pojma zašto ovo radiš.
Kako to misliš? - Puno strke da se nađe još riba.
Da ja imam gubitak pamćenja, otplivao bih i zaboravio.
Ne želim to, želim svoju obitelj. - Ja ne, mala.
Meni ne treba nitko.
Imaš sreće, ne pamtiš, nemaš problema.
Nema sjećanja, nema problema...
Ne još...ne još... - Ne moraš stalno ponavljati.
Samo mi reci kada mogu! - U redu, idemo!
I...čekaj! - Idemo čekati, ozbiljno?
Na tri. - Ne broji, samo reci!- Sada!
Vidi ti to! - To je znak!- Znak!
Zapamti, Destiny je rekla da slijedimo znakove.
Ne vidim ništa, to je tvoj posao! - Jasno!
Slijedi znakove do otvorenog oceana. Ponavljat ću.
Slijedi znakove, slijedi znakove... Desno!
Slijedi znakove, slijedi znakove... Lijevo!
Dalje od ljudi, osobito djece! Ne želim da me dotaknu!
Tiho! Ne ometaj me!
Jadnice! Ja ću ti pomoći.
Kojim putem? - Oprosti.
Becky, pusti nas bilo gdje!
Čekaj, tata, mislim da traži mjesto za slijetanje!
Zbunjena je, Nemo, ne zna ni što traži!
Čekaj, Becky, što radiš?
Idemo nekamo, pitanje je kamo.
Kojim putem? Vidiš li znakove?
Tražim... nešto da me odvede do... Obitelj!
Najsnažnije svjetske... ovo mi je poznato.
Što mi je poznato? Još jedno sjećanje.
Moramo ovuda! Lijevo, idi lijevo!
OTVORENI OCEAN
Becky?
Ne čuje te, tata! - Dobro, novi plan!
Moramo joj prići bliže, da nas čuje.
Ne bismo trebali pomicati kanticu.
Nemo...
Becky ne može bez mene!
Vjeruj joj, tata! - Vjerovati njoj?
Pa da nas zaboravi? - Ja joj vjerujem.
Vjeruješ joj? Pa ona jede čašu!
Becky! Becky! Ne miči se!
Barem više nismo u kantici.
Ili na vrhu karantene.
A sada, upoznajte male vidre.
Hvala, S. Weaver. Tko želi učiti o vidrama?
Vidre!- Počinje fešta zagrljaja!
Zagrljaji? Idem i ja!
Gdje smo? Jesmo li blizu? - Da, mislim, ne znam.
Ali vidjela sam znak. - Kakav?- Najsnažnije naočale.
Što? O čemu ti to? Zašto bismo tamo išli?
Pa... jer ga se sjećam. - Ne, to nije bio plan.
U redu, dosta je! Tratiš mi vrijeme!- Ne!
Kamion polazi u podne i neću ga propustiti!
Daj mi oznaku! - Sjetila sam se znaka!
I?- I sjećam se sve više, i kao da mi se pamćenje...
Ne! Pamćenje te ne služi! Ničeg se ne sjećaš!
Tako si vjerojatno i izgubila obitelj!
Dobro, čuj... Smirimo se.
Samo mi daj oznaku... - Znaš što...
Za nekog sa tri srca jako si grub. - Tri srca? O čemu ti to?
Nemam tri srca.- Imaš. - Nemam!- Imaš!
Ne govori to!- Činjenice: hobotnica ima tri srca.
Dva pumpaju krv u škrge, a treće u tijelo.
Netko sa tri srca ne bi trebao biti zao.
A zločesto je reći da sam izgubila voljene!
Nisam ih izgubila!
Hank?
Ruke!- Ne ruke, Hank! - Ruke!
Hank, sa "H".- Ruke! - Ruke?
Hank? Hank?
Moja ruka! - Hank?
Gdje si, Hank?
Pomozi mi, tražim...
Izgubila sam Franka, ovaj... - Zauzimaš mi mjesto!
On je oktopus, pardon, septopus...
Jedan, dva... septopus! Prerušio se!
Idemo, Hank! Idemo odavde!
Što radiš?- Hank!
Kakav je plan? - Ostati ovdje zauvijek!- Dobar plan!
Žao mi je, ne pamtim dobro!
Pazi, kolačiću! - Pazi kamo ideš!
Žao mi je, tata, ne pamtim dobro.
Dušo, ne treba ti biti žao. Znaš što moraš?
Plivati dalje.- Da.- I sjetit ćeš se toga
jer ćemo smisliti pjesmicu o tome.
Samo plivaj dalje, plivaj dalje...
To su me roditelji naučili! Pjevali smo je zajedno,
a mislila sam da je izmišljena! - Kakva pjesma?
Samo plivaj dalje! Hank, moramo plivati!
Što? Ne dolazi u obzir! Preopasno se kretati!
Slušaj ti mene, znam da se bojiš, ali ne možeš odustati!
Za mnom! Plivaj dalje, plivaj dalje...
Mama me naučila pjesmicu...
izbavit će nas odavde... Pjevaj sa mnom!
Dolazim, mama! Dolazim, tata!
Stani!- Ha? - Vratite se natrag!
Idete ravno u Zaljev Ubadača!
Ubadača? - Čuvaj!
Žao mi je.- Svakome se dogodi, nemoj se sramiti.
Hank? Tu si.
Izvukla si nas.- Jesam?
Izvukla sam nas. - U stvari, tamo si nas i uvukla.
Ali da nisi, ne bismo došli do ovoga.
Eholokacija. Eholokacija!
Najsnažnije svjetske naočale! Našli smo!
Ne, ne. Pronašla si ovo.
Dobrodošli u otvoreni ocean.
Dom.
Tata, prestani. Neće se vratiti. - Možda hoće.
Učinio si da se osjeća nesposobnom!
Ne govoriš o Becky, zar ne?
Nedostaje mi Dora. - I meni.
Zapravo, tako sam zabrinut zbog nje.
Ona bi se trebala brinuti zbog nas.
Ona bi znala što nam je činiti.
Zna to.- Mislim da ne zna, jednostavno učini.
Moramo promisliti.
Što bi Dora učinila? - Što bi učinila?
Da! Što bi Dora učinila?
Procijenila situaciju, ocijenila, analizirala...
Tata, to bi uradio Marlin. - Da, ja bih tako učinio.
Ona ne bi dvaput promislila. Pogledala bi prvo što...
Dora bi tako uradila.
Nemo, uhvati se za mene!
Upalilo je!
Samo... nastavi...
Dobro si?- Da! Što bi Dora iduće napravila?- Tko je Dora?
Drago nam je što vas vidimo! - Drago vam je?
Meni je drago! Godinama nisam razgovarao ni s kim!
Godinama?
Nažalost, ne možemo dugo ostati... - A zašto biste otišli?
Tek ste sletjeli. Ostanite malo! Pričajte mi o sebi.
Rado, ali sin i ja moramo u karantenu.- Divno je imati sina.
Nemam obitelj. Izlazio sam sa dagnjom.- Zanimljivo.
Ali one imaju oči i tražila je nešto drugo. Šalim se.
Ne u vezi očiju, pogledaju te u dušu i slome ti srce...
Oh, Sally! Zašto!
Što bi Dora sad učinila?
Pridružite nam se
u istraživanju čudesnog svijeta otvorenog oceana
Slijedi me.- U čaši si. - Onda ja slijedim tebe.
Čekaj.
"Hobotnica ima tri srca". Zanimljiva činjenica.
Stigli smo! Ovo se zaista događa!
To je to, mala. Moram uhvatiti kamion. -Čekaj.
Imala sam nešto za tebe.
Oznaku.- Oznaku! Tako je.
Znaš, mislim da ću te se sjećati.
Zaboravit ćeš me za tren. Za tri trena.
Ja ću tebe teško zaboraviti.
Moji roditelji su stvarno dolje.
Jesi li dobro?
Zaista jesam.- I ja mislim.
Gdje su? Gdje su?
Oprostite!
Jeste li vidjeli mamu i tatu bez mene?
Jeste li vidjeli par? Vaše dobi, zapravo starije?
Zdravo, znate li nekog tko je davno izgubio dijete?
To jest, mene? Ne znam točno kada.
Pazi kamo ideš! - Žao mi je.
Naš je cilj da svaka životinja koju spasimo
i o kojoj skrbimo bude vraćena kamo pripada.
Školjke.
I evo. Ako se ikada izgubiš, Dora...
Samo slijedi školjke. - Gle, školjke!
Slijedi školjke.
Hej! Ovdje živim! - Naravno!
Moj dom! To je moj dom!
Mama! Tata!
U redu, kolačiću. Broji do deset.
Jedan, dva, tri...
četiri... Također!
Sa kime razgovaraš? - Sa prijateljicom Destiny.
Mama! Tata!
Mama voli grimizne školjke.
Mama?
Što će biti s njom? - No, no, Jenny...
Ne plači, mamice.
Hoće li uspjeti sama? - Bit će u redu, draga.
Mama voli grimizne školjke.
Dora!- Dora! - Mamice!
Moji roditelji...
Izgubila sam ih.
Ja sam kriva.
Gdje ti je oznaka? - Ha?- Tvoja oznaka!
Nema je! Zbog toga nisi u karanteni?
Karanteni? - Da, tamo je tvoja vrsta.
Nije li tako, Bill?
Imat će vlastitu izložbu u Clevelandu.
U zoru će ih otpraviti kamionom. To mora da je dobro.
Što? Ne! Opet su u karanteni?
Odlaze u Cleveland? Ali tek sam stigla!
Moram k njima. - Ne brini, lako je.
Možeš kroz cijevi.
Ne mogu.- Zašto ne?
Zaboravit ću kamo idem.
I ne mogu bez nečije pomoći.
Onda si zaglavila! - Ne pomažeš, Bill!
Samo uđi ako želiš, bit će dobro.
Možete li mi reći kojim putem kroz cijevi?
Naravno, draga! Dvije lijevo, pa desno.
Jednostavno je!
Dvije lijevo, pa desno. Mogu ja to.
Dvije lijevo, pa desno.
Ne zaboravi!
Dvije lijevo, pa desno...
Kvragu!
Čekaj. Jesam li već skrenula lijevo?
O, ne opet! Samo malo!
Kojim putem?
Kamo idem? Ne sjećam se. Izgubila sam se.
Preteško je, ne sjećam se...
Sve zaboravljam, ostat ću u cijevima...
Cijevi! Prijatelji! Prijatelji?
Prijatelji!
Plivaj, plivaj. - Znam kako to ide.
Ne brini, pazit ću da ne udariš u nešto. Zid!
Uzalud je, nikada neću naučiti! - Potrudi se, ako ne naučiš
ovdje, nećeš ni u oceanu. Zato se koncentriraj, u redu?
Zid!
Dora? Halo?
Izgubljena sam u cijevima, a roditelji su u karanteni!
Drži se, Dora! Bailey, eholociraj!
Znaš da ne radi.- Dosta! I pokušaj kako Dora kaže!
Mislim da ne mogu! - Ne zezaj me, Bailey!
Daj, Bailey! Što si mi ono rekao? Koncentriraj se!
Osjećam se glupo.- Bailey? - Oprosti.
Zdravo!- Ovdje! Ovdje smo!
Dečki...- Što? - Primam nešto.
Evo ga! Oh, da!
Vidim karantenu!
Nevjerojatno!
Vidim sve! Vidim i tebe!
On te vidi!- Život mi je duga! Vidiš li me?
Pa da, ne ide to tako. - Bailey!- U redu!
Reci Dori da ide lijevo. - Kaže, idi lijevo!- Lijevo?
Ravno!- Ravno!
Desno!- Desno!
Vrtoglavica! Čekaj!
Što je?- Primam još nešto. Udaljavam sliku.
Neptuna mi, nije sama! - Što je?- Ne znam, ali ide na nju!
Oh, ne! Plivaj, Dora! U drugom smjeru!- Kamo?
Kamo?- Desno!- Desno!
Ne, meni zdesna! Oh, ne, ide ravno na to!
Dora, okreni se!
Tako je, Dora, ideš ravno na nas!- Ravno?
Ne, ne ravno... ne mogu to gledati!
Dora!- Marlin? - Dobro si!
Jede ju, proždire živu! - Dora!
Kako ste me pronašli? - Luda školjka, stalno je pričala.
Polako smo se izvukli i ušli u cijevi. I tražili smo te.
Dora, oprosti! - Što je to?
Trenutak. Moram se javiti. U redu sam. Oprosti.
Što? Dobro si? - To!
Marlin i Nemo su ovdje.
Tata, jesi čuo? Dora govori jezik kitova!
Da! I to budi ružne uspomene. Idemo odavde!
Idemo... ovim putem! Slijedite me!
Čekajte!
Moji roditelji su ovdje. - Zaista?- Našla si ih?
Pa, ne baš. Mislim, ne još... ali znam gdje su!
Kako su dospjeli ovamo, ali znam da...
U karanteni! - Karantena? Tako je.
Srela sam septopusa, mrzovoljan, ali simpa tip
i odveo me na izložbu...
Izložba...
Dora?
Mislite da me roditelji žele vidjeti?
Što? Zašto ne?
Zato što...
sam ih izgubila?
Dora... bit će oduševljeni što te vide.
Nedostaje im baš sve!
Stvarno?- Dora... sjećaš se kako smo te našli?
Ima veze sa dagnjom...- Ne. Kamenicom?- Ne.
Mekušcem?- Ne. - Nečim?- Ne.- Ne znam...
Bilo je teško dok Nemo nije pomislio...
što bi Dora učinila.
Zašto to govoriš?
Jer kada sam te upoznao, pokazala si mi kako...
Stvari o kojima ni sanjao nisam!
Lude stvari...
Kako nadmudriti morske pse, skakati po meduzama...
I kako da pronađem sina.
Sve si to ti učinila.
Zaista? Nisam znala da tako misliš.
Osim ako sam zaboravila. - Ne, nisi.
Nikada ti nisam rekao.
I žao mi je zbog toga.
Ali zato što si takva, pronaći ćeš roditelje.
A kada ih pronađeš...
Bit ćeš kod kuće.
Tata? Znači li to da se rastajemo sa Dorom?
Da, Nemo. Rastajemo se.
Koliko još za utovar? - Samo još ovaj.
Što prije završimo, prije ćemo krenuti za Cleveland.
Skretanje!- Pazi! - Prekasno.
Mislim da smo blizu.
Zdravo!- Je li ovo karantena? - Da, tu smo! Karantena!
Moji roditelji su ovdje!
Kamo idemo? Zašto idemo prema vratima?
Bolje nam je! - Osjećam se sjajno!
Slušajte!
Čovječe!
Moja obitelj!
Hajde, idemo!- Dora, čekaj!
Dolazim, mamice!
Dolazim, tatice!
Još malo, još malo...
Dobro mi ide!
Pazi na korake!
Hank!- Tiho! - Moramo u onaj tank!
Zašto?- Njeni roditelji su tamo!
Imaš tri minute da ih staviš u čašu
i onda krećem za Cleveland! Jasno?- Jasno!
Ajoj!
Mama! Tata!
Čujete li me, to sam ja, Dora!- Dora?
Neka izabere dvije, i idemo! - Tata!- Šalim se!
Obiteljsko okupljanje!
Gdje su moji roditelji?
Dora? Ti si kći Jenny i Charlieja?
Da, ja sam! Gdje su?
Dora, kada si nestala, mislili su da si...
da si završila ovdje, u karanteni!
Daj, daj!
I došli su te tražiti...
Ovdje su! Gdje su?
Dora...
to je bilo davno.
Nikada se nisu vratili. - Oh, ne.
Dora, kada se riba ne vrati iz karantene, znači...
da nije...
Što?
Dora... nema ih.
Oni su... mrtvi?
Željeli su te pronaći... - Jesi li siguran?
Bit će dobro, Dora... - Jako su te voljeli...
Polazak za Cleveland! Zadnji poziv!
Dora? Jesi li dobro?
Zakasnila sam. -Dora, ne.
Slušaj...- Nemam obitelj!
Dora! Nije istina!
Polazak!
Sama sam.- Dora!
Gdje su ostali?
Tvoji prijatelji odlaze za Cleveland!
Pronašla sam hobotnicu!
Kamo je nestala?
Mama? Tata?
Ne... ne ja... molim vas...
Pomozite mi!
Pomozi, izgubila sam ih? - Koga?- Ja... ja...
Žao mi je, draga. Ne mogu ti pomoći ako...
Možeš li mi pomoći? Izgubila sam...- Budi konkretna.
Moje... njih!
Pomoć!
Molim vas... nestali su!
Izgubila sam... sve sam izgubila. Nemoćna sam.
Ne smijem zaboraviti.
Nešto... nešto važ...što...
Bježi mi... bježi... sve što znam je zaboravljati.
To mi najbolje ide... to jedino znam.
Što ću sada? Što ću sada?
Što bi Dora učinila?
Ja bih... pogledala uokolo...
Tu je samo voda...
i morska trava.
Radije trava.
Što sada? Trava... izgleda jednako.
Sve izgledaju jednako osim... Kamen.
Ondje... i pijesak... ovdje.
Volim pijesak. Pijesak je fora.
Ovo ne vodi nikamo.
Ovdje nema ničega.
Ničega osim trave... puno trave i školjki...
Ovo...čekaj... ja volim školjke...
Volim...školjke!
Zdravo? Ja sam... - Dora!
Dijete moje!- Nevjerojatno! - Daj da te vidim!
Više te nikada neću pustiti! - Moja curica je ovdje!
To si ti!- Da! - Zaista ti! Mama, to si ti!
I ti, tata!- Ovdje sam, kolačiću!
Tako mi je žao! - Što?- Dušo, ne!
Znam da imam problem, i žao mi je zbog ovoga
i htjela sam popraviti, ali nisam... - Ne.- I pokušala sam...
ali misli mi bježe, i ideje se mijenjaju
i zaboravila sam vas, i žao mi je...- Dora!
Da se nisi usudila žaliti!
Vidiš li što si učinila? - Što?
Pronašla si nas!- Tako je! Pronašla si nas!
Dušo, što misliš zašto smo bili tu sve ove godine?
Jer smo vjerovali da ćeš nas jednog dana pronaći!
Točno!- Ali...
Mislila sam da ste nestali... - Tražili smo te u karanteni
ali nisi bila tamo!- A znali smo da si sigurno izašla kroz...
Cijevi, dušo, pa smo i mi. I od tada te čekamo ovdje.
Jer mislili smo da ćeš se vratiti.
I svakoga dana izlazili smo i polagali...
Školjke.
I ti si nas pronašla.
Pronašla si nas, dušo, a znaš zašto? Jer si se sjetila
na svoj jedinstveni, nevjerojatni način.
Jesam! Sama!
Dušo, zaista? Bila si sama sve ove godine?
Sirota moja curica! - Nisam bila baš sama...
Marlin i Nemo!
Jeste li vidjeli Doru? Zaista? Puno beskorisnih očiju!
Dečki? Možete li nam pomoći...
Tata, gledaj! To je Dora!
Hvala Bogu. Znao sam da će pronaći...- Što?
Gdje je Dora? Je li s tobom?
Žao mi je, nisam izdržao. Izgubio sam ju.
Što?- U redu, krećemo! - Ne!
I kit nas je progutao, iako govorim kitovski...
Kit? - Dobro da to nisam vidio!
Marlin nije vjerovao, ali svejedno ima povjerenja.
Sviđa mi se!- I onda smo pronašli Nema, ili on mene
ne znam, ali Nemo je najslađi, ne odustaje od mene...
Što bi Dora učinila? - Pa, moramo...- Ovamo!
Čekaj... Poznato mi je ovo mjesto!
Zdravo! Ja sam Sigourney Weaver.
Pridružite nam se...
Oceanografski institut! - Tu si se rodila!
Tu su tvoji prijatelji? - Da! Zaglavili su u... nečemu
što putuje nekamo.
Kamion! Tamo su! Znači... da ih više neću vidjeti!
Ne! Što bi Dora učinila?
Znam da su ti dobri prijatelji, ali to je težak zadatak!
Da, majka...- Čekajte! Nedostaju mi, ja...
Zaista mi nedostaju.
To mi je poznato
Dora?- Mama! Marlin i Nemo su više od prijatelja!
Oni... oni su obitelj! I moram ih vratiti!
Kada smo se sreli, bilo je to kao... usud, znaš?
Koji je drugi naziv... sudbina. Destiny!
Destiny!- Dora?
Što je to?- Šuti, to je Dora! U nevolji je!
Imam je! Kod instituta je!
Imamo posao.- Posao! Nema vremena za prepirku!
Dora, kamion odlazi! - Ne!
U redu. Idemo. Jedan, dva...
Ne mogu! Neću uspjeti!
Destiny! Imam najsnažnije svjetske naočale.
Najsnažnije naočale! - Bit ću tvoje oči.- Moje oči.
Zidovi!- Nema zidova u oceanu!
Nema?- To je tvoja sudbina, Destiny.
Pa zašto ne kažeš!
Destiny, stani, zid!
Mama, tata, ovo je moja prijateljica Destiny!
Plavi mjehurići su tvoji roditelji? Slični su ti.
Zdravo, ja sam Bailey, g. i gđo Dora.
Zovi me Jenny!- Idemo! Moramo zaustaviti kamion!
Kakav kamion?
Bailey, izvještaj! - O da! Moja krasna vještina!
Imam ga! Ulazi na autoput, i kreće na jug!
Idemo!
Zaustavit ćemo kamion!
Ovo moram vidjeti!- I ja!
Čovječe, ovo će biti dobro!
Gerald? Jesi li poludio? - Nemoj da ti prijeđe u naviku!
Bailey, sve sam zaboravila. Podsjeti me!- Odmah!
Još su na kamionu. Idu na sjever ka mostu.
Gle, hrpa ljupkih vidri! Pitam se...
Bailey!- Kamion! Ondje je!
Ne znam kako ćemo se popeti! - Kada bismo mogli zaustaviti promet!
Zaustaviti? Svi staju. Ljudi stanu kada gledaju stvari.
Drage stvari, ljupke... Ljupke!
Znam!- Što to? - Brzo dok ne zaboravim:
kada kamion dođe do mosta, baci me gore!- Jasno!
Dečki, slijedite me! Ostali, ostanite ovdje!
Ne ostavljaj nas opet. - Majka ima pravo, ostani!
Dora, što ako...- Mama?
Ako se predugo zadržiš, zbuniš, dekoncentriraš...
Ako vas ponovno izgubim?- Da.
Mama, tata... bit će dobro, jer
čak i ako zaboravim,
opet ću vas pronaći.
Malo ulijevo... na drugu stranu... Dobro je.
Sada..ne još.- Bailey! - Dobro, idemo, idemo!
Vrijeme je za tvoju ideju. - Kakvu ideju?
U redu. Što sada, što sada...
Auti, auti...
Zaustavi promet! Zagrljaj!
Pazi!
Tako su slatki!
Što se događa, tata? - Ne znam kako
Ali mislim da ima veze sa...
Dora!- Vode, trebam vode...
Jesi li luda? Kako si dospjela ovamo?
Dora!
Mislio sam da te više nećemo vidjeti.
I ja, ali ma koliko pokušavala, nisam vas zaboravila.
Valjda mi je ostatak obitelji suviše nedostajao.
Obitelj?
Poznaješ li taj osjećaj?
Da. Poznat mi je.
Hej! Van iz kamiona! To nisu vaše ribe! Iš!
Nije u redu! - Natrag u vodu!
Dora, promet se počinje kretati!
Prepustite ovo meni!
Becky! Vrati se! Trebamo tvoju pomoć!
Za mnom, Dora!
Ne, čekaj! Dora nije sa nama!
Becky, vrati se, moramo natrag!
Nemoj nas pojesti! - Gdje je Dora?- Tko ste?
Jenny?- Marlin? - Charlie?- Nemo?
Hvala vam!- Dora! Još je u kamionu!
Becky, idi po Doru!
U redu, mala, ovo je zbogom!
Ne!- Kako to misliš? - Ne ideš u Cleveland.
Ideš sa mnom u ocean! - Zašto mi kvariš planove?
Slušaj! Imam jedan cilj u životu...- Slušaj ti mene!
Zašto su planovi tako važni? Nikada ih nisam imala.
Jesam li planirala izgubiti se? Ne.
Susresti Marlina? Ne. Ti i ja smo se planirali sresti?
Čekaj. Jesmo li? - Jesi li završila?
Mislim da nismo. Jer su najbolje stvari slučajne.
To je život. To si ti sa mnom, u oceanu
ne u glupoj staklenoj kutiji! - Mogu reći nešto?
Nisam završila! Prijateljica Sigourney kaže
da su potrebna samo tri koraka: spašavanje,
rehabilitacija i... još nešto.
Puštanje!
Tako je! Dakle, što kažete?
Puštanje, puštanje...
Htio sam reći... pristajem.
Nije dobro.
Charlie, vraćaju se! - Brzo, zgrabite moju peraju!
Pokušavaju izaći, ali zaključano je izvana!
Možeš ti to, Dora! - Destiny!
Ne, Dora, ne!
Bailey, kamo idu?
Gubim ih!
Dora... gotovo je.
Ne, mora postojati način.
Dora, nemoguće je izaći.
Mora postojati... uvijek postoji način!
Nema ga, govorim ti! Ovog puta nema!
A što s onim?
Zubaca mi, postoji način!
Udahni duZdravoo!
Što je to? - Nemam pojma, skini ga!
Koji...?
Popušite, dvonošci!
Hank, imaš 7 ruku, pokušaj nešto!
Dobro. Idemo!
Nešto se događa. - Krećemo se. Bravo, Hank!
Stani!- Čuj, nije da te učim vožnji,
nisam u poziciji, ali možeš li brže?
Vratite nam kamion! - Ništa ne vidim! Kamo idemo?
Svi voze lijevo, pa... idi lijevo!
Ulica Gilman... Avenija Ashbey...
Čudno... opet ulica Gilman
Koliko ćemo još voziti ulijevo?
Moramo znati kako smo ušli, pa ćemo znati i izaći.
Reci mi kada doznaš! - Naravno, ne sjećam se...
Hej, ove poznajem! Odatle smo došli! Okreni udesno!
Idemo!
Dobit ćemo otkaz!
Samo ravno! Lijevo!
Ne! Desno, desno!
Dobro voziš, Hank! - Gledaj cestu!- Oprosti!
Križanje!- Kojim putem? - Ocean... Hej, čamac!
Nemam lijepo iskustvo sa njima... - Kojim putem?
Čamac za ocean! Desno! - Drži se!
Nije gotovo! Kamo idemo?- Ovaj...
Ne znam, ali... iskrsnut će nešto...
Galebovi! Hank, slijedi ptice!
Ocean je lijevo!
Čekajte... primam nešto.
Jesu li oni? Jesu li dobro?
Ups, nevolja! Ulovit će ih!
Dobro je... Ocean!
Ravno naprijed! Nagazi! - To te ja pitam!
Ups...- Što ti znači "ups"? - Što bih učinila...
Hank, učinit ćeš nešto ludo. - To mi ne smeta!
Dobro, Hank... - Nema izlaza, idu u riblji zatvor!
Čekaj... oh, ne... Vraćajte se!
Ono što je pred vama je treći i posljednji dio
naše misije: spašavanje,
rehabilitacija
i puštanje.
Dođi tatici!
Ja sam Sigourney Weaver. Hvala što ste bili sa mnom.
Jedan, dva, tri, četiri...
Zašto brojim? Gdje su svi?
Jesu li me napustili? Ne!
Ne bi to učinili. U redu je, sjetit ću se.
Što sam radila? Ja sam...
Pokrivala lice, dakle pokušavala se sakriti.
Ali zašto? Čekaj!
5,6,7,8... Tko se nije skrio, magarac je bio!
Našla sam vas! Vidim vas!
U redu, malci, odmor je završio!
Čovječe!- Mene nisu našli! - Dajte, dajte.
Vrijeme za... Ne diraj me! Iduća lekcija.
Kada se g. Ray vraća?
Ako je pametan, neće brzo,
ali do tada, ja sam zamjenski učitelj.
Djeco, tko želi učiti o eholokaciji?
Kolačiću, zabavi se! - Lijep dan za plivanje!
Mama, tata, ´đenja!
Bolje da krenem kući, iščetkati vlasulju.
Ideš, Dora? - Ja? Samo do strmine.
U redu. Što? Strmina? Ne!
To je... dobra ideja?
Da. Idem uživati u pogledu. Zdravo!
Pogledu?
Lijepo se provedi! Sama.
Ne gubeći se.
Oh, ne, Dora...
Zdravo, Marlin!- Hej, Dora!
Jesi dobro? Izgledaš zabrinuto.
Ne, dobro sam. Uvijek tako izgledam.
Zašto? -Pa, eto...
Uspjela si.
Uspjela si, kolačiću!
Što sam uspjela?
Slijedila si školjke sve do kuće!
Jesam li? Sama? - Jesi.
Znaš li što to znači?
Znači da možeš ostvariti sve što naumiš.
Zaista?
Mogu li se igrati s njima, mamice?
Naravno! Sredi ih, kolačiću!
Uspjela sam.
Pogled je zaista poseban.
Da.
Nezaboravan.
ima još [www.mario.mk] ima još
To je to. Samo kotrljaj se!
Ja sam odmah iza tebe.
Možeš ti to! Samo malo dalje. To je to!
Ide mi da povratim!
- Evo ga! - U redu, bando, dobro djelo.
Gle, Flo, uspjeli smo!
Nećemo imati više problema od sada pa nadalje.
Niko mena poštovanje prema okeanaskom životu.
Šta sad?
www.mario.mk