www.titlovi.com
Filmom "2001." projektirate nas u 21. stoljeće.
Poveo sam sina Jonatana koji će 2001. biti mojih godina. -Zdravo.
Možda će se bolje snaći u svijetu koji pokušavate prikazati.
Kada on odraste, velika razlika će biti...
Zapravo, ako budemo čekali do 2001. godine... On će u svojoj kući imati
ne kompjutor ove veličine, već konzolu
kojom će moći komunicirati sa svojim računalom.
Dobit će potrebne informacije za svakodnevni život,
poput bankovnih računa i rezervacija za kino.
Kao i sve potrebne informacije za život u kompleksnom modernom društvu.
Imat će pristup kompaktnoj strukturi iz udobnosti svog doma.
Imat će televizijski ekran, poput ovih ovdje, i tipkovnicu.
Razgovarat će sa kompjutorom i dobivati povratne informacije.
Bit će mu toliko prihvatljiv kao što je nama danas telefon.
Pitam se kakav bi onda bio društveni život?
Ako nam je cijeli život vezan za kompjutor,
da li ćemo zajednica postati ovisna od kompjutora?
Na neki način da, ali će također obogatiti naše društvo.
Omogućit će nam da živimo gdje god poželimo.
Svaki poslovni čovjek će moći živjeti bilo gdje na svijetu
posao obavljati putem ovakve sprave.
To je predivna stvar. Nećemo biti vezani za gradove.
Moći ćemo živjeti na selu ili gdje god nam se sviđa.
Na ekranu piše da nije u funkciji.
Šifra je pogrešna. Ovo je sistemska greška.
Što je rezultat? -Neće reći "zdravo". -Hoće.
Nitko nije kriv. To je sistemska greška. -Ti si napravio snimku glasa.
Ne možemo se uzdati u snimku. -Tiše pričajte.
Govorim ti to već... Sve je prebukirano.
Radio je sinoć. I preksinoć. Radio je i prije tri sata.
Sada ne radi. Preskoči taj dio. -Jebi se. -Sve ostalo funkcionira.
Preskoči snimku glasa. -Mora reći "zdravo".
Ne slušaš me. Neće moći reći "zdravo". -Popravi ga!
Da ga popravim? -Da. -Za 40 minuta? -Popravi ga.
Ne mogu. -Tko može? -Ja, ali ne mogu to izvesti.
Koliko je loše? -Prilično.
Ne znam što to znači. -Da će demo snimka pući.
Tiše pričajte. Joel Firchajmer je ovdje.
Baš me briga što... Tko je Joel Firchajmer? -Iz GQ-a.
Prati te već tjedan dana, zar nisi primijetio?
Pravite se da je sve u redu. Mota se ovuda.
Što kažete?
Nekakva greška je u pitanju, ali nismo uspjeli naći uzrok.
Da li sintisajzer ide dovoljno brzo?
Ne, parametri su otišli i sustav stalno pada.
To je 20 sekundi od dvosatnog programa. Zašto ga ne izbaciš?
Ne možemo. -Da, možeš.
Prije dva dana pustili smo reklamu na Superbowlu
koja je mogla osvojiti Oskara za najbolji kratkometražni film.
Više ljudi zna za reklamu nego za ishod utakmice.
Razumijem, ali reklama je rekla da će Mac spasiti svijet.
A ne da će reći "zdravo".
Otvaramo vrata za pet minuta! -Ne otvaraj! Radimo kratku pauzu.
Dio problema je... -Što?
Možemo ga ponovo sastaviti, ali ako je problem sa hardverom, ne može.
Zašto? -Hoćeš ti da joj kažeš ili ja? -Ne počinji.
Zašto ne može doprijeti do mašine? -Potreban je poseban alat.
Kakav poseban alat? Uzmite običan šarafciger.
Htio je da ga korisnici ne mogu sami otvoriti. Treba poseban alat.
Da li je zaista tako?
Ovdje je stotinu inžinjera. Nitko nema potreban alat?
Većina ne posjeduje taj alat.
A ti? -Ostavio sam ga u uredu. U tri ujutro sam...
Zaboga. Izbaci pozdrav. -Ne!
Koje je prvo pravilo premijere? -Neće pući.
Upravo se dogodilo. -Andy! -Koji?
Druga Andy. Ti si ovdje. Zašto bih te dozivao?
Mora pričati s tobom! -Da!
Znakovi za izlaz moraju biti isključeni inače nećemo imati potpuni mrak.
Pričali smo sa menadžerom zgrade i pirotehničarem. -I?
Nema šanse da nam dozvole da ih isključimo.
Platit ću kaznu kolika god da je. -Reći će svima da napuste salu.
Jesi li objasnila pirotehničaru da mi ovdje mijenjamo svijet?
Da. Ali, dok ne uspijemo promijeniti i propise, njega ne zanima.
Steve... -Ako vatra uzrokuje stampedo ka neosvjetljenim izlazima,
vrijedit će za one koji prežive.
Za one koji ne prežive, manje vrijedno. Ali, i to je dobro.
Vidi... -Mora biti potpuni mrak. Crnilo.
Riješi se znakova za izlaz i nemoj mi reći kako si uspjela.
Popravi snimak.
Treba poseban alat da bi otvorio Mac?
Znala si da je zatvoren sustav. -Ne doslovno. Zaboga.
Ako budeš tako bezobrazan prema ljudima bez razloga,
kompjutor neće imati koga pozdraviti. -Nije bez razloga.
Ako ne uspijemo, IBM će vladati narednih 50 godina kao zlikovac iz Batmana.
Sjećaš se telefonske kompanije? Bell je bio "telefonska tvrtka".
IBM će biti kompjutorska tvrtka.
Za deset godina će biti informacijska tvrtka,
što je vrlo loše za čovječanstvo.
Nemamo vremena da glumimo finoću ili budemo realni.
U suprotnom će start sljedećeg proizvoda ove kompanije
biti održan pred 26 osoba uz predstavnika običnog kataloga.
Nismo reklamirali govorni softver.
Možemo ga izbaciti sa demo snimke i nitko neće biti razočaran.
Probaj imati malo zdravog razuma, čisto da vidiš kako izgleda.
Dobro. Izbaci snimku glasa. -Hvala.
Onda otkaži premijeru. -Shvaćam. Malo si me zeznuo.
Možeš mi reći koliko je nevažno, ali ako kompjutor ne kaže "zdravo"
onda neće ni John Scully, koji se slaže sa mnom.
Scully neće otkazati premijeru jer nije blesav.
Nije ni haker. Što se tiče Macintosha, učinit će što mu ja kažem.
Što je u ovoj kutiji? -Ništa o čemu trebaš brinuti.
Ne otvaraj. -Što koji kurac?
Zašto je ovdje crtež... Tko je ovo učinio? -Netko je mislio... -Tko?
Nebitno. Mislili smo da je dobra ideja da primjerci Timea budu na sjedištima.
Stopirano je na početku, i sve kopije se iznose iz zgrade.
Problem riješen. -Ovo nije Macintosh. -Razumijem.
Netko je smatrao dobrom idejom
da podjeli primjerke Timea sa naslovnicom bez Macintosha na njegovoj premijeri?
Što će dijeliti u Hewlett Pakardu? Košaru jabuka sa mojim licem na njima?
Obzirom da je kompjutor "Muškarac godine", sigurna sam da su mislili
da je to vrlo dobro za naš posao. Rekoh ti već, iznose se iz zgrade.
Hoću da uzmeš svih 2600 kopija, odneseš ih na Kokijev sto,
i preneseš da mu Steve želi sretnu Novu godinu. -Dobro.
Timeu sam dao pun pristup. Cijeli kampus: Bandli, Apple, Lisa.
Dao sam im Sculleyja, Markulu, Woza. Sve!
Kako da nazovem osobu koja je ovo smatrala dobrom idejom?
Neću ti reći tko je. Ideja je iz najbolje namjere. Sve je sređeno.
Imaš pola sata i trebamo razgovarati. -O čemu?
O milijunu u prvih 90 dana.
Joana... -20.000 mjesec kasnije. -To su prognoze. -Molim te...
Ovo je moj teren. Molim te da reguliraš očekivanja.
Smirujem očekivanja. -Nećemo prodati milijun komada prvih 90 dana.
Svi, svi, svi...
Svi iščekuju Mac. -Možda.
Što će biti kad otkriju da za 2.495 dolara ne mogu ništa s njim?
Bili smo konkurencija na tržištu sa cijenom od 1500 dolara,
ali kada si zamijenio Motorolu 6809 sa 68000...
Ona podržava menije, prozore, grafiku visoke rezolucije...
Da, zato što svima treba pravokutnik sa zaobljenim kutovima.
Ekonomska klasa slijeće na pistu u isto vrijeme kad i prva klasa.
Nemam pojma što ti to znači, ali ovako je cijena otišla na 2500 dolara.
To je cijena PC-a, koji može obaviti mnogo više stvari!
Tko će htjeti PC? Koji idiot će htjeti...
Ako ti hoću reći da imaš fleku na majici, pokazat ću ti je.
Neću reći da imaš fleku 14cm ispod kragne i 3cm desno od drugog gumba
dok pokušavam zapamtiti kako ide komanda za sok.
Ljudski mozak tako ne funkcionira.
Ako je cilj lakoća korištenja, trebao si ubaciti više memorije.
Možeš se žaliti na memoriju ili cijenu, ali ne na oboje u isto vrijeme.
Memorija je ono što je skupo u cijeloj priči.
Drago mi je što dijeliš sa mnom svoje osjećaje prema Macu
jer imamo još pola sata. Možemo promijeniti dizajn.
Tražim samo da stišaš njihova očekivanja.
Pogledaj njihova lica kad budu vidjeli o čemu se radi.
Neće znati u što gledaju niti zašto im se sviđa,
ali će znati da ga žele imati.
Ne odmah. Kada su ljudi čuli "Posvećenje proljeća"
čupali su i bacali stolice u kazalištu. Nisu kupili ploču.
"Posvećenje proljeća" je najrevolucionarnija
i najprovokativnija simfonija prošlog stoljeća. -Balet. To je balet.
Ali Igor Stravinski nije rekao da će prodati 20.000 ploča za mjesec dana.
Ne znam zašto pričamo o Stravinskom
kad mene zanima Dan Kottke koji me upropastio u Timeu.
Vidi, očigledno... Ovo ti moram reći.
Danijel očigledno nije mislio da radi nešto loše.
Što je dao intervju Timeu? -Da. -Ne znam što to znači.
Rekao si, kada si mi ispričao sve... Da si pitao Dana
"Da li su te u Timeu pitali imam li kćer po imenu Lisa?".
Dan je potvrdio.
Odgovorio ti je jednostavno i iskreno
jer nije mislio da je učinio nešto loše.
Osim, Joana... Osim što ja nemam kćer po imenu Lisa.
Priča se okrenula ka mom poricanju očinstva i rađenju testa krvi.
Zato je ovdje slika... Ne znam koji kurac je ovo.
Zato je na naslovnici slika PC-a umjesto mene i Maca.
Ne znam što da ti kažem.
Trebao sam biti "Muškarac godine" časopisa Time.
Onda je rođen Dan Kottke.
Pa... -Što? -Ona te čeka. -Tko?
Chrisann. -Brennan? -U holu su.
Sjede iza auditorija od sedam jutros.
Ne treba mi scena sa Chrisann sada.
Izdali smo 335 propusnica za novinare za premijeru.
Steve, ako iživciraš Chrisann, stat će u lobi i dati 335 intervjua.
Onda ćeš, druže, vapiti za kritikama Dana Kottkeja.
Sad ću završiti sa tim.
Ali, nemoj ići. Ostani ovdje. -Što? Neću.
Manje su šanse da napravi scenu ako budeš ovdje. Bit će normalna.
To je vrlo intimna i osobna stvar, i...
Ja... Ne ostajem. -Ne. Hajde...
Ne želim biti nasamo sa Chrisann.
Ovo smo ti i ja.
U redu.
Steve. -Kakvo iznenađenje.
Hoćete li ući? -Hvala ti.
Ideš i ti? -Da. Neću je ostaviti samu u hodniku.
U redu. Taj hodnik je siguran, ali kako hoćeš.
Sjećaš se Joane Hoffman? Ona je direktor marketinga za Mac.
Drago mi je što te vidim. -Također. Zdravo, Lisa.
Već smo se upoznale. Rekla si mi da ti se sviđa kako pričam,
i to je omiljena stvar koju mi je neko rekao do sad.
Ti si iz Poljske. -Tako je.
Znaš li gdje se nalazi? -Na vrhu Zemlje. -Misliš na Sjeverni pol.
Malo smo u škripcu sa vremenom, pa...
Ostavit ću vas nasamo. -Zašto, kad si rekla da...
Provjerit ću dokle je stigao Hertzfeld.
Pokušavamo nagovoriti kompjutor da kaže "zdravo"
ali je sada baš stidljiv. Hoćeš da mi pomogneš? Je li u redu?
Naravno. -Hvala.
Tata je kompjutor nazvao po meni. -Ja nisam tvoj...
Znaš li što je slučajnost, Lisa? -Ne.
Na primjer, upoznala si nekog.
Imaš novu prijateljicu koja se također zove Lisa. To je slučajnost.
Lisa znači "Lokalno Integrirana Arhitektura Sustava".
LISA. To je slučajnost.
Jesi li završio? -Da. -U redu.
Idemo. Hajde da nagovorimo kompjutor da progovori.
Idi, Lisa. -Znači, bilo je obrnuto?
Ja sam dobila ime po kompjutoru?
Nitko nije dobio ime ni po čemu. To je slučajnost. -Hajdemo.
Što je sa tobom? -A sa tobom? Zašto joj govoriš ovakve stvari?
Zašto joj i dalje pričaš da sam njen otac?
Sudac je rekao da si njen otac. -Nije.
Odakle ti ideja da kažeš Timeu
da sam spavala sa 28% muškaraca iz Amerike?
To nije... -Odakle ti ideja?! -Nisam tako rekao.
Evo, ovdje piše. -Kao prvo, mogu li ti reći nešto o Timeu?
Ja vjerujem da su oni vježbaonica za plaćene ubojice.
"Jobs insistira..." Citiram. -Ja nisam izmislio matematiku.
"Da bi 28% muške populacije iz Amerike moglo biti otac djeteta."
Nisam rekao da si spavala sa 28% Amerikanaca.
Koristio sam algoritam na osnovu testa krvi
u kome je navedeno da je 94.1% šanse da sam ja otac.
Pokušavaš me javno obilježiti kao kurvu.
Vjeruj mi, ne pokušavam javno ništa sa tobom.
Dva milijuna ljudi čita Time. Kako ja treba...
Bilo bi i više da sam ja na naslovnici, ali je Dan Kottke odlučio da me sjebe...
Jučer sam se prijavila za socijalnu pomoć. -Molim?
Zdravo! -Rekla sam da sam se jučer prijavila za socijalnu pomoć.
Članak u Timeu kaže da dionice Applea vrijede 441 milijun dolara.
Htjela sam te pitati kako se osjećaš zbog toga.
Mislim da su dionice Applea vrlo podcijenjene.
Ovo je pravi trenutak za akciju. -Tvoja kći i njena majka...
Su na socijalnoj pomoći. -Chrisann. -Živimo u ćumezu u Menlo parku.
Nemamo novca da platimo grijanje. Ona spava u jakni sa kapuljačom!
Tvoja kći... -Ona nije moja kći!
Jer sam, prema časopisu Time, spavala sa 28% muškaraca u Americi? -Ne.
To jest, sa svima, točno devet mjeseci prije Lisinog rođenja.
Andy je ovdje.
Ispričaj me.
Gotovo? -Ćao, Kris! - Ćao, Andy! Kako si? -Užasno!
Sad ćete ćaskati?
Oprosti što sam se javila prijatelju koji misli da si kreten.
Ne mislim da si... -Da li je gotovo?
Ne. Ima šanse 1:6 da proradi... -Do vraga.
Mi nismo majstori Formule 1. Ovo se ne može popraviti za par sekundi.
Nisi imao sekunde, imao si tri tjedna.
Svemir je stvoren za trećinu tog vremena.
Jednog dana ćeš nam morati ispričati kako si uspio.
Sad ću ti reći što ću učiniti.
Predstavit ću sve koji su sudjelovali u pravljenju demo snimka.
Sve ću ih predstaviti i zamoliti da ustanu.
Torbu je dizajnirala Suzan Pas.
Macintosh font koji se pojavljuje na ekranu je djelo Stevea Kapsa.
Zvjezdano nebo i natpis na nebu je Bruce Horn.
MacPaint, MacWrite, Alis, pa sve do digitrona.
Onda ću reći da je snimak zvuka koji nije radio djelo Andyja Hertzfelda.
Steve... -Imaš šanse 5:6 da preživiš prvu rundu Ruskog ruleta,
a ti si preokrenuo te šanse.
Ako ne želiš biti osramoćen pred prijateljima,
obitelji, kolegama, dioničarima i novinarima,
ja ne bih gubio vrijeme raspravljajući.
Pokušao bih izvući što više metaka iz pištolja. Hajde, Andy!
Stani. Ti! Koji broj košulje nosiš? -Ja?
Da li netko zna koji broj nosi? Ili koja je veličina moje košulje?
Da li netko zna gdje je najbliži psihijatar? -Disk staje u džep.
Treba mi košulja sa prednjim džepom. Mogu ga iznjeti na scenu.
Košulju? -Disk!
Treba mi bijela košulja sa džepom u mojoj veličini.
Da. U koju od zatvorenih radnji, jer je 8:45,
želiš da pošaljem nekog, i da se vrati za 15 minuta?
Idi u lobi, nađi nekog tko nosi bijelu košulju moje veličine.
Reci mu da će dobiti besplatan kompjutor i moju košulju.
Da li mora biti bijela majica? A plava?
Ne. Mac je bež, ja sam bež. Disk je plav, košulja mora biti bijela. Andy?
Zdravo, ja sam Macintosh. Donesi mi glavu Andyja Hertzfelda.
Pokušala sam ga nagovoriti da kaže "zdravo" ali se stidi. -Da.
Dakle, to je to? -Da.
Ne razumijem. -Znam. -Što će ljudi raditi s njim?
Lisa, koliko imaš godina?
Znaš to i sam. -Koliko imaš godina? -Pet.
Dođi, sjedni ovdje na trenutak.
Znaš li što je ovo? -Kompjutor. -Kompjutor.
Mogu li posuditi tvoju ruku na trenutak?
Usmjeri tu strelicu i klikni.
Ne moraš, ali ako želiš, možeš se igrati sa tim.
Ne možeš ga pokvariti, tako da, radi što god želiš. -Što radiš?
Plaćam ti točno koliko je sud odredio. -385 dolara mjesečno.
Nisam ja odredio sumu. -Pitam te kako se osjećaš.
Da li se osjećaš dobro?
Da li ti je u redu što tvoja kći... -Ona nije moja...
Što su tvoja kći i njena majka na socijalnoj pomoći
dok ti vrijediš 441 milijun dolara zbog pravljenja ovog čuda.
Sa ponosom mogu reći da Apple donira kompjutore slabijim školama,
i činit ćemo još više sa Macom... -Molim?
Apple donira školama milijune dolara u vidu kompjutora.
Kakve to veze ima sa...
Zamisli siromašno dijete koje može imati omiljenog profesora pored sebe 24 sata.
Na par minuta smo od realizacije toga.
Da li je to tvoj odgovor na moje pitanje? -Ponovi pitanje.
Nisam te ja tužila zbog alimentacije.
Ne, pusti... -Okrug San Mateo te je tužio.
Ne, objasnit ću ti što se dogodilo, jer imam gomilu slobodnog vremena.
Ispričavam se. Imaš posjetu. -Samo da ti poželim sreću. Ćao, Chrisann.
Zdravo, Woz. -Pričekaj.
Samo da ti poželim sreću. -Hvala. Također.
Ovo je vrlo bitno jutro. -Da.
Trebaš vidjeti kolika je gužva. Toliko ljudi, kao da...
Nemam vremena čekati da smisliš metaforu.
Htio sam te zamoliti za uslugu. -Da?
Možeš li odati priznanje i timu za Apple II? -Ne mogu.
Samo im odaj priznanje. Neka i oni ustanu.
Prezentiramo Mac. -Podići će im moral.
Samo ih spomeni, neka dobiju aplauz.
Samo spomeni. -Možemo li zastati tu? -Naravno. -Hvala.
To je samo jedno priznanje za tim.
Chrisann je unutra. Dolazim za sekundu. -Dobro.
To. -Što?
Pitala si me što će ljudi raditi sa tim. Upravo ovo.
Jedan od inžinjera. -Hvala ti.
Da li ti se sviđa?
Molim? -Slika je apstraktna.
Koristila si MacPaint.
Klikni to dugme i slovo S u isto vrijeme.
Sada ukucaj svoje ime.
Znaš li u kom prozoru piše "Sačuvaj"?
Tako je. Klikni na to.
Uplatit ću novac na tvoj račun,
kupit ću vam novu kuću, blizu neke pristojne škole.
Hvala ti. -Woz te treba na minutu.
Scully se raspituje za tebe. -Jesmo li završili?
Možeš li me još nešto naučiti? Na kompjutoru?
Lisa, pričekaj me u holu.
Tamo možeš obući jaknu. -Ćao, Lisa.
Ćao. -Lisa, u hol. Odmah.
Želim znati, kad kažeš da ćeš staviti novac na moj račun,
o kojoj količini se radi.
Danas je radni dan. Treba biti u školi.
Dat ću vam što god vam treba.
Woz želi da odam priznanje timu za Apple II.
Sigurno vidiš da liči na tebe.
Ne želim ga uvrijediti. Mislim da je to gledanje u prošlost
i da je potpuno pogrešan trenutak.
Znam da si čuo što sam rekla. -Čuo sam, Joana.
Na korak smo od premijere.
U 09:41, planeta će se zavrtjeti u drugom pravcu.
Dva najznačajnija događaja 20. stoljeća:
Saveznici su dobili rat i ovo. Ovo.
Nije najbolji trenutak da mi prodikuješ
što nisam bolji otac djetetu koje nije moje.
Test je pokazao... -Baš me briga. I briga me za 94.1%
sumanutog algoritma koji si primijenio da dobiješ 28% Amerikanaca.
Kupit ću joj novu kuću. Dat ću joj novac.
Tu je djevojčica koja vjeruje da si njen otac.
To je sve. Tu ti je sva matematika.
Ona vjeruje. Što ćeš uraditi povodom toga?
Bog je poslao svog jedinog sina na samoubilačku misiju,
ali, mi ga volimo bez obzira na to, jer je stvorio drveće.
Prodat ćemo milijun primjeraka u prvih 90 dana. 20.000 narednog mjeseca.
Da me malo ostaviš na miru, gospođice Hofman?
Woz. -Ćao. -Nema ništa zdravo u tom automatu.
Samo gledam. -Hajde da prošetamo. Mogu li ti reći nešto? -Da.
Poslije sastanka u Mauiju, tim Apple II je bio bijesan i razočaran.
Znaš li zašto? -Tim nije spomenut nijednom?
Apple II tim nije spomenut... Da, eto ga. To je odgovor.
To se nije slučajno dogodilo. -Oni to znaju.
Ne želim raditi veliku stvar... -Sve je na tebi.
Apple II je... -Apple II je prošlost, prijatelju.
Apple II plaća račune već nekoliko godina unazad.
Ako ćeš osramotiti ove ljude,
prisustvovat ćeš odljevu mozgova iz ove kompanije, brate.
Markula te je sklonio sa projekta Lisa, nisu oni ili ja. Ne krivi...
Markula me je sklonio jer se iz religioznih razloga protivio poboljšanju.
Dao sam ti sve što si želio za Apple II.
Ne tražiš mnogo? Nisi pretrpio nijedan poraz.
Je l' priznaješ da su slotovi razlog za uspjeh Apple II?
Nemoguće da još uvijek pričamo o tome. -Imam argumente.
Prošlo je sedam godina a ti i dalje pričaš o slotovima.
Nešto nije u redu s tobom. Ova rasprava je počela još u garaži.
O čemu pričaš? Zašto bi imao samo dva slota?
Printer i modem. -Sa 8 slotova, ti...
To što možemo dodati osam slotova je velika stvar.
Cijenim tvoje projekte, ali nećemo se baviti time.
Hvala Bogu što sam ja ispao u pravu... -Woze.
Jer je otvoreni sustav ono što ljudi vole. Zato se prodaje.
Otvoreni sustav. Nećemo raditi otvoren sustav.
Naravno da hoćemo. To ljudi žele, i glavni adut Apple II...
Ljudi ne znaju što žele dok im to ne pokažeš.
Ozbiljni korisnici žele sami odraditi podešavanja, modificiraju, unapređuju.
Žele da hardverski inženjeri kao što sam ja prošire njegove mogućnosti.
Tastature za stvaranje glazbe, miksete,
kvalitetnije displeje, poboljšane memorijske kartice.
Zato je sada ovdje prisutno 3000 ljudi.
Zbog slotova sada na Apple II možeš otvoriti VisiCalc.
Cijenim da je zbog toga prodano između 200 i 300.000 kompjutora.
Oni žele slotove. -Oni se ne pitaju.
Dilan nije tražio da ljudi dodaju riječi kad je stvarao "Shelter from the Storm".
Predstave nemaju pauzu da bi scenarist pitao publiku
koju scenu sljedeću žele vidjeti. Slikari... -Ljudi koji imaju hobi...
Na rubu smo ogromne... Ljudi koji imaju hobi?!
Printer i modem. Dva slota.
Tim Apple II ima moju naklonost,
ali neću spominjati proizvod star 7 godina na predstavljanju Maca.
Kompjutori nisu slike. -Jebi se.
Ponavljat ću svaki put kad to kažeš, dok ne umreš ili ne prestaneš.
Steve... -Probaj. -Steve... -Reci.
Kompjutori nisu slike. -Jebi se!
Da, jesu. Ja želim zatvoreni sustav.
Kontrolu od početka do kraja. Nekompatibilan sa bilo čim.
Kompjutori ne trebaju imati ljudske mane.
Neću praviti kompjutor sa tvojim manama.
Steve! -Zdravo.
Ovaj dan je u znaku Macintosha. Mac je moje djelo.
To ti prepuštam. -Hvala.
Prepuštam ti. Javno odaj priznanje timu Apple II jer je to ispravno.
Uskoro ćemo saznati da li si Leonardo da Vinci ili si umislio,
ali u međuvremenu, bilo bi super... -U međuvremenu, Apple II je povijest.
Sedam godina. Bilo je odlično. Uđi u salu i smjesti se.
Mac je Jef Raskinov. -Reci jednom za mene.
Kompjutori nisu... -Jebi se! -Dobro.
Pet, šest...
Jesi li gotov? -Treba mi vremena. -Nema više. -Još 20 minuta.
Sad je 8:58. -Možemo malo kasniti.
Slušaj, mi smo kompjutorska tvrtka. Ne možemo kasniti.
Imam drugu ideju. -Koju? -Obmana, koja nije baš etička.
Slušam. -Radit će na 512. -Jesi li isprobao? -Da.
Čekaj, pustit ćeš demo namijenjen za 128 na 512? -Nitko neće znati.
Kažeš da "nije baš etička"? -Molim te, navedi alternativu.
Molim te. Moraš mi reći zašto je toliko bitno da kaže "zdravo".
Zbog Hollywooda. Napravili su bauk od kompjutora.
Podsjeća na prijateljsko lice. Ulaz za disk kao grimasa?
Pitom je, zabavan, i mora reći "zdravo".
Mora reći zato što može.
Ne činimo prevaru. 512 će otići za manje od godinu dana.
Hoćeš li me lišiti tog istočnoeuropskog negodovanja?
Kompjutor je 2001. rekao "zdravo" i to me je prestravilo.
Udovolji mi. -Samo za ovo.
I samo za sada.
Dame i gospodo, pozdravite člana osnivačkog odbora, Mikea Markula.
Dobro. U redu. Napravi udubljenje u Svemiru, Stevene.
Vidimo se za par sati.
Provest ću nas kroz formalni dio. Pravni, ako tako želite.
Hvala dragom Bogu. Konjica je stigla.
Čujem da si ovog jutra gori nego inače. Mislio da je to nemoguće.
Poslat sam kao "Šaptač Steve". Ovo je Margo iz '55.
Sada je devet ujutro. -Ovo je Margo iz '55.
Da li mi se čini ili si se počeo oblačiti kao ja?
Markulovo izlaganje tromjesečnih izvještaja je loša ideja za početak.
Trebali smo publiku politi vodom.
Recimo, 10.000 galona hladne vode koja pada sa plafona.
Mike bi uštedio na lovi za sveske. -Opusti se. -Zašto?
Ne znam. Do sad me to nitko nije pitao. Tako je.
Samo ti vidiš svijet istim očima kao i ja.
Nitko ne vidi svijet kao ti.
Ja sam kao Julije Cezar, Johne. Okružen neprijateljima. -Nisi.
Odbor... -Odbor te podržava.
Zato što si se ti pobrinuo za to. -Oni su dobar odbor,
ali ako želiš da eliminiramo jedno po jedno, pričat ćemo o tome.
Hoću da ih eliminiraš sve odjednom...
kroz prozor, ako je to najbliži izlaz.
Izraz na njihovim licima, kada smo im pokazali mjesto.
Nisam im mogao vidjeti lica jer su udarali glavom o stol.
Da, da. Jučer, dan pošto je jednom emitirana,
izdavač Adweeka ju je nazvao najboljom reklamom svih vremena.
Svih vremena! Što i jest.
Bolju može napraviti "Chiat Day", koga je odbor htio zamijeniti,
i Lee Klau, za koga je odbor mislio da je skrenuo s uma.
Dame i gospodo, "1984". Prva veličanstvena godišnjica
direktive o cenzuri informacija. Prvi put u povijesti, stvorili smo
vrt čiste ideologije, gdje svaki radnik može pokazati maksimum,
zaštićen od napasti, vjesnika kontradiktornih misli.
Naše jedinstvo misli jače je oružje od svake vojske na svijetu.
Mi smo jedan narod...
Je l' su nam skinheadsi bili statisti?
Par njih mi je skrenulo pažnju na to. -Da.
Platili smo skinheadse? Oni se nalaze na mom platnom spisku?
Izgledaju kao što si htio. -Skinheadsi?
Da. -Neka to ostane među nama.
Nadjačat ćemo sve.
24. siječnja, "Apple Computer" će predstaviti Macintosh.
Tko još zna? -Što?
Da smo platili teroristima da budu u našoj tv reklami. -Johne...
Bili su u krivu oko reklame, ali dobar su odbor. Dobri su ljudi.
Njihov jedini problem... je u tome što su ljudi.
U samoj prirodi ljudi su prepreke koje treba nadići.
Dok sam bio na čelu Pepsija, bili smo uspješni zbog grupe 18-55 godina
a oni nisu bili članovi nasilnih grupa. -Shvaćam.
Nisi okružen neprijateljima. Bližimo se cilju.
Nisam siguran za Dilana. Možda citiram neki drugi stih.
Kakav je izbor? -"Gubitnik danas bit će pobjednik sutra."
To je naš slučaj. -Ili?
"Majke i očevi širom zemlje, ne kritizirajte što ne možete razumjeti.
Vaši sinovi i kćeri... -Su izvan vaše kontrole."
Upravo izgubih sto dolara od Andyja Herzfelda.
Rekao je da ćeš se predomisliti i uzeti taj stih.
Imamo 45 sekundi. Želim ti postaviti jedno pitanje.
Zašto se usvojena djeca osjećaju odbačeno a ne odabrano?
To pitanje je došlo ni od kuda.
"Vaši sinovi i kćeri su izvan vaše kontrole."
"Vaš put se bliži kraju."
Jebite se svi, ja sam Steve Jobs i vremena se mijenjaju.
Ne osjećam se odbačenim. -Jesi li siguran? -Vrlo.
Poslije rođenja bebe, ne događa se da je roditelji pogledaju i kažu
"Ma, jok, ova nas ne zanima".
Sa druge strane, netko je odabrao baš tebe.
Radi se o manjku kontrole.
Shvatiš da si nijemi promatrač
u začetku najvažnijih događaja u tvom životu.
Sve dok imaš kontrolu...
Ne razumijem ljude koji je se odreknu.
Što je inspiriralo Hertzfelda na tu okladu?
Upozoravao me je da moja očinska figura može biti opasna po tebe.
Zadrži sto dolara. Ostajem pri prvom stihu. -Dobro.
Što je time mislio? -Ništa. Ponosan sam na tebe.
Hvala, šefe.
Zadovoljstvo mi je predstaviti svog prijatelja, direktora Apple-a,
Johna Sculleyja.
Johne? -Da? -Lisa je napravila crtež na Macu.
Macintosh, skoro mitološki kućni kompjutor iz Apple-a,
ušao je u neizvjesnu borbu sa industrijskim divom, IBM-om.
Sa predviđenom prodajom od milijun primjeraka u prvom kvartalu,
Apple je prodao samo 35.000 ovih računala jednostavnih za korištenje
proteklih mjeseci, od kad se nalazi u prodaji.
Inzistiranje Stevea Jobsa na kontroli "od početka do kraja",
što znači da nije kompatibilan sa većinom hardvera i softvera,
napravilo je kardinalnu grešku kod računala sa velikim potencijalom.
Apple Computers danas je zatvorio svoje dvije tvornice,
obzirom na razočaravajuć ishod prodaje.
Znate li koliko Macova je prodano prošlog mjeseca? 500.
Potez koji je iznenadio neke, ali ne i sve na Wall Streetu.
Odbor direktora Apple Computers danas je izglasao
da otpusti Stevea Jobsa, jednog od suosnivača.
Da li je sam skočio, ili ga je netko gurnuo?
Njegov bivši šef, generalni direktor John Sculley, odbio je komentirati.
Ipak, u ekskluzivnom intervjuu,
Steve Wozniak poljuljao je integritet svog prijatelja Stevea Jobsa.
Nazvao je Jobsa uvredljivim i sujetnim čovjekom.
Jobs se vraća, sa novom tvrtkom i novim kompjutorom.
Apple ima novog konkurenta.
"Crna kocka" Stevea Jobsa namijenjena je tržištu obrazovanja.
Malo je ljudi koji svijet mogu dovesti u iščekivanje,
i upravo to Jobs radi sa svojom novom kompanijom, NeXT.
Fokus je mnogo izoštren. -Na slici?
Pod. Reflektori. -Mislim da nam je jasan fokus potreban.
Ne shvaćaj osobno. Nisam ljubitelj cirkusantske estetike.
Dobro, pričekaj. Morat ćemo pomaknuti ove instrumente.
Samo jedan. 30 je u redu.
Usput, u VIP sobi ima ljudi koji hoće da ti požele sreću.
Woz je ovdje. -Steve Wozniak. Da. Puno vam hvala.
I Andy Hertzfeld. -Andy Hertzfeld. Hvala.
Došao je i John Sculley.
Fino što je ovdje. -Stvarno? Ja ne mislim tako.
Moraš se naći sa njima. Žele ti odati poštovanje.
Da su me poštovali, još uvijek bismo radili zajedno u Appleu.
Vidi... -Da mi stvarno žele dobro, to bi zadržali za sebe.
Mogu li ti reći nešto? -Mislim da mi ne žele dobro.
Ali, ne smeta mi to. Prebolio sam Apple.
Prebolio sam Maca, Woza i Sculleya,
kao što si ti preboljela ljubav iz srednje škole.
Stvorio sam nešto novo. -Je l' mogu nešto da ti kažem? -Da.
Rekao si da se ne bi takmičio sa njima,
a dizajnirao si kompjutor isključivo za tržište obrazovanja
kojim oni vladaju.
Mislim da je njihov dolazak opravdan. -Tužit će me.
U svakom slučaju... Lijepo od njih što su došli.
Neće biti nimalo velikodušni.
Hoće da ovo izgleda kao sporazumni razvod braka.
Joe Dimagio nije ostao u lijepom sjećanju jer je ostavio Marilyn.
U čemu je tvoj problem?
Ne znam, ali sigurna sam da ima neke veze sa tobom.
Znaš, ja ljudima moram objašnjavati tvoje postupke.
100.000 dolara Paulu Randu za korporativni logo,
kad nismo ni znali što naša tvrtka proizvodi.
Kalup od 650.000 dolara za kocku,
jer ne daj Bože da kutovi budu pod 90.1 stupanj umjesto pod 90 stupnjeva.
Ja ne dam da kutovi budu pod 90.1 stupanj umjesto 90 stupnjeva.
Ta kutija je mogla biti izložena kod Gugenheima.
Nemoj im dati povoda da kažu novinarima
da imaš čip na ramenu. Učinit ćeš to za mene?
Nemam nikakav čip na ramenu. -Dobro, dobro.
Nemoj im dati povoda da kažu suprotno. -Neću.
To je pravi stav. -Nije to stav.
Zvat će me za minutu, da pogledam reflektore.
Riješi makar jedan problem. -Dobro! -Stvarno? -Stvarno.
Još nešto. -Naravno.
Neću press konferenciju poslije. -Ne... Zašto?
Dok ne budem imao bolje odgovore, novinari mi neće značiti.
Ako netko pita za mene, reci da se odmah vraćam.
U redu. Koga hoćeš prvo?
Neka to bude Steve Wozniak.
Pričekaj. -Mislio sam da si otišla u školu. -Pričekaj.
Trebala si otići u školu prije sat vremena. Mislio sam da ste otišle.
Jutros nisam probudila mamu na vrijeme. Dešavalo se i ranije.
Probudi me alarm, onda se obučem i doručkujem,
ali ponekad zaboravim da poslije toga pogledam na sat.
Zašto tvoja mama ne navije sebi alarm? -To je moj zadatak.
Ne razumijem kakve to veze ima s tim što si i dalje...
Gdje ti je majka? -Otišla da nađe govornicu.
Prije sat vremena je rekla... Ne moraš dizati ruku.
Rekao si da je za nijansu nepravilno. -I jest.
Upravo sam je izmjerila. -Joana...
Točno 30.5 cm sve četiri strane. -Kocka ima šest strana.
Ne bi trebala biti ovdje.
Ako su četiri strane jednake jedna drugoj,
onda i preostale dvije moraju biti jednake.
Gornji, donji, desni i lijevi dio
su milimetar kraći od prednjeg i zadnjeg djela. -Nisu, izmjerila sam.
Lisa, ja sam stručnjak za dizajn.
To je jeftino ravnalo. Misliš da ima šanse da je neispravan?
Da imam drugo ravnalo, provjerila bih ovo. Ne vjerujem da griješi.
Kada ti se majka vrati, moraš ići u školu. -To je ravnalo!
Kako može biti neispravno? -Jesi li čula što sam rekao? -Da.
Nekad nastavljaš pričati ono što misliš i ne slušaš sugovornika.
Slušam te. -Je l' ti treba nešto? -Ne.
Zašto ova kocka nije savršena?
Već si me pitala. -Zaboravila sam odgovor.
U pitanju je optička anomalija.
Ljudskom oku savršena kocka ne liči na kocku,
zato je na dvije strane kraća za milimetar.
Što je anomalija? -I to si me pitala.
Ne znam zašto to uporno radiš.
Anomalija je izuzetak. Nešto što se ne uklapa u uzorak.
Moraš ići u školu. Naprijed!
Mislim da se poznajete. -Zdravo, stari prijatelju.
Dobro izgledaš. -Također. I ti.
Javljaju mi da te George traži, za provjeru reflektora.
Prošetaj sa mnom. -Je li ovo Lisa? -Da.
Nemoguće da je ovo Lisa. -Je, ona je.
Lisa je ovolišna. -Oni rastu. Hajdemo.
Sjećaš li se mene? -Ne. -Ja sam prijatelj tvog tate, Steve Wozniak.
Ispričavam se. Ne sjećam Vas se.
Mnogo si fina. -Woz? -Da?
Chrisann je kod govornice. Hoćeš li je dovesti? -Da.
Dobar preokret. -Odličan. -Da.
"Luđački dobar" -Luđački dobar.
Ovo je prvi put da ne igramo za isti tim.
Kao da izdaješ prvi solo album.
Cijenim što si me pozvao na predstavljanje.
Želim da počnemo iz početka.
I ja to želim. Zato sam i došao iza scene.
Želim da znaš da ću biti tamo, uz tebe.
Ima li šanse da izađeš na binu umjesto mene?
Volim te, Steve. -I ja tebe, Woz.
Neke stvari su izrečene. -Da. I to u javnosti.
I objavljene su. Da li si bio pod pritiskom? -Molim?
Pazi ovo. Dio za orkestar Opere San Francisca.
Da li sam bio pod pritiskom?
Upoznao sam Seiđija Ozavu, u Tangelwoodu. Neviđen dirigent.
Nevjerojatan nivo uvježbanosti.
Pitao sam ga, što dirigent radi što metronom ne može.
Iznenađujuće, on... -Nije te premlatio?
Nije. Rekao je, "muzičari sviraju instrumente, a ja cijeli orkestar".
Podsjeća na nešto što zvuči dobro, a nema nikakvo značenje.
Markula, Sculley... jesu li oni tražili da me iskritiziraš pred novinarima?
Imao sam razlog za ljutnju. -Jesu li? -Nisu.
Ali, tražili su da daš intervju.
Apple je bio pod opsadom. Napustio si kompaniju.
Netko je morao razgovarati sa novinarima.
Ovdje sam, Woz. Kompanija je napustila mene.
Molio sam te. Molio. Apple II je donosio 70% prihoda.
Što si mislio da će se dogoditi?
Nisi dovoljno brinuo ni za Apple II ni za Lisu. -Da raščistimo nešto.
Bilo je me baš briga i za Apple II i za Lisu. -Nisam bio pod pritiskom.
Taj intervju bio je iskren, možda i srčan iskaz mojih uvjerenja.
Woz? -Da? -Jebote, što to nosiš oko zgloba?
želiš znati? -Jedva čekam. -Za 10 godina će ovo svi nositi.
Ovo je Niksi sat, napravljen od Niksi cjevčica.
Ovo je tehnologija stara 40 godina.
Cijevi sa hladnom katodom. Rade sa 140 volti.
Ako nagnem zglob za 45 stupnjeva, evo ga.
Sati, minuti i sekunde. Kako i naš um funkcionira. Vidi ti to.
Učini mi uslugu. Pomakni vrijeme unaprijed, kao da si u avionu
i mijenjaš vremenske zone. -Nema problema.
Ovo odvrneš i pritisneš gumb.
Ispričavam se. Stjuardeso? Čovjek pored mene očito detonira bombu.
Misliš da liči na bombu. -Ni sad nisam 100% siguran da nije.
Možda kada se ljudi naviknu... -Ne.
Bio sam ljut.
Svašta si pričao o Apple II, i kako si se ponašao prema timu...
Woz. Ti imaš besplatnu doživotnu propusnicu.
Trebam se vratiti na binu. Imamo samo dvije minute za probu.
Shvaćaš li koliko je to bilo uvredljivo? Možda ne....
Ne želim da te izvode iz aviona sa plastičnim lisicama.
Daješ mi doživotnu propusnicu? Ti ih dijeliš... Meni daješ propusnicu?
Pretrpjet ćeš kap, prijatelju. -Što si učinio? Što?
Zašto Lisa nije čula za mene?
Jebote, a koliko drugih klinaca je čulo za tebe?
Ne možeš pisati kod. Ti nisi inžinjer. Ni dizajner.
Ne znaš ni zakucati čavao. Ja sam napravio pločicu sklopa.
Grafičko sučelje je ukradeno od "Xerox PARC".
Jef Ruskin je vodio Mac tim prije nego što si ga skinuo sa njegovog projekta.
Sve... Netko drugi je dizajnirao kutiju.
Kako to da deset puta dnevno pročitam da je "Steve Jobs genije"?
Što ti radiš? -Ja sviram orkestar.
A ti si dobar glazbenik. Sjediš baš tamo. Najbolji u svom redu.
Došao sam da sredimo odnos.
Znaš li zašto sam došao? -Upravo si odgovorio.
Došao sam jer ćeš se sjebati. Tvoj kompjutor će biti promašaj.
Savjetodavni odbor koledža i sveučilišta
govori ti da im je potreban jak kompjutor za 2000 do 3000 dolara.
Stavio si cijenu za NeXT 6.500 dolara.
To ne uključuje opcionalni hard disk od 3000 dolara,
za koji će ljudi shvatiti da zapravo nije opcionalni.
Jer optički disk je preslab za bilo što.
Još i laserski printer od 2500 nas dovodi do cijene od 12.000$.
Na cijelom svijetu, ti si jedina osoba
kome je bitno da bude spakirano u savršenoj kocki. Propast ćeš.
Došao sam biti pored tebe u tom trenutku
jer to pravi prijatelji rade.
To rade muškarci. Ne treba mi tvoja propusnica.
Mi imamo prošlost, zato nemoj me promatrati kao nekog nebitnog.
Samo ja znam da si i ovog čovjeka ispred mene izmislio.
Bit ću pored tebe, jer ta savršena kocka koja ne služi ničemu
ima tendenciju da postane najveći promašaj u povijesti kompjutora.
Reci mi još nešto što ne znam.
Natrag na binu? -Nemamo vremena.
Trebaju srediti scenu i otvoriti salu.
Ako pukne, pući će. Je l' da?
Našalit ćeš se. -Našalit ću se. -Ako pukne, pući će.
Dobar slogan. "NeXT. Ako pukne, pući će."
Ne pričam samo o demo snimci, Steve.
Ako propadne sve, nećemo uzeti cijanid.
Vraćamo se na pisanje po ploči. -Nema više ni toga.
Poslije dva promašaja, šanse se više ne pružaju.
Reci mi kakav je plan. Moraš mi reći jer nisam upućena.
Ponašaš se kao da si nepobjediv.
Plan će ti se pokazati kada budeš spremna da ga vidiš.
Da li mi treba neka droga? -Ne bi škodilo.
Da li plan uopće postoji? -Jesam li te ikad iznevjerio?
Apsolutno svaki put.
Onda sam ti dužan. -Postoji li? -Joana, plan postoji.
Ne želim te staviti u poziciju da lažeš ljudima.
Počni 15 minuta kasnije da bi Avi uspio popraviti sustav i...
Zaboga! Koliko puta ćemo voditi ovaj raz... Ne kasnimo, nikad! -Dobro!
Mi nikad ne kasnimo.
U kom slučaju ćeš podržati kašnjenje?
Lisa mi ponovo postavlja pitanja na koja sam joj odgovorio.
Postavi mi pitanje, i znam da ona već zna odgovor.
O čemu se tu radi?
Djeca to rade kad se brinu što im je roditelj loše raspoložen.
Pokušaju te nagovoriti da pričaš o nečemu što voliš.
Često je kod djece, i trebali bi pričati o njenim interesima.
Imaš li iskustva na tom polju? -Ne.
Reci im da otvore salu.
Gdje je Lisa? -Tu negdje.
Što to znači? -Trčkara po zgradi.
Prije sat vremena si rekla da je vodiš u školu.
Molila me je da ostane. Ima očeva koji bi voljeli...
Pogrešno je, u redu? I sa moralne i roditeljske strane.
Pogrešno je da preko Lise uzimaš novac od mene.
Shvatit će, ako već nije, da je koristiš. Mrzit će te do kraja života.
Shvatit će, ako već nije, da se njena majka suprotstavlja muškarcima.
Tako što živi o njihovom trošku.
Ne dozvoljava da bude kao zatočenik i da je omalovažavaju.
Zatočenik? Ne mogu te se otarasiti.
Treba mi liječnik i zubar.
Ispisao sam se sa koledža poslije jednog semestra ali hajde, pogledat ću.
Izdržavat ćeš svoju kćer i njenu majku.
Da li si platila nekome 1500 dolara da ti blagoslovi kuću?
Jesi li čuo što sam rekla? -Jesi li ti?
Ne sjećam se koliko je koštalo, Steve.
1500 dolara. -Ne rade za džabe. -Ne, već naplate 1500 dolara.
Kako sam potrošila... Jebote, neću da...
Misliš, "Moje trošenje novca nije tvoja stvar"?
Imam upalu sinusa i moram ići kod zubara.
Vidiš kako je novac za blagoslov mogao biti bolje potrošen.
Kao za savršenu kocku? -Pogledaj me, Chrisann. -Što je?
Znaš tko sam ja, zar ne? -Da.
I znaš da poznajem određene ljude. -O čemu pričaš?
Gledaj me. I oni poznaju određene ljude. -Što je ovo?
Ako ponovo čujem da si zdjelom gađala Lisu u glavu...
Molim? -Moj privatni telefon će zazvoniti.
Glas sa druge strane žice će reći: "Spremni smo".
Tako ću saznati da si mrtva. -Da li si lud...
Zdjelu sam bacila na pod. Nisam je gađala u glavu.
Nije bila u sobi. Nije bila... Bacila sam zdjelu na pod.
Ona je djevojčica. Plašiš je. Ja sam odrastao čovjek. I mene plašiš.
Iznošenje smeća je kućni posao. Čišćenje stola također.
A to što te budi ujutro je jezivo.
Molim te, uči me roditeljstvu. -Završili smo.
Puno znači od nekog tko neće priznati očinstvo.
Prestani vikati na Lisu. -Učim je odgovornosti.
Naravno. -Jednog dana će mi biti zahvalna.
Vjerojatno u tvojim snovima. -Odjebi! -Dobro.
Nikad... Nikad je nisam gađala u glavu. Steve...
Ne bih to nikad uradila.
Niša ne postaje apsolutna istina jer ti tako kažeš.
Bit će još novca na tvom računu do završetka posla.
Jesi li bio fin? -Vrlo.
Andy je na redu. -Hertzfeld ili Kaningem?
Hertzfeld. Igra se na kompjutoru iza bine sa Avijem Tevejnom.
Dame i gospodo, sala je službeno otvorena.
Izvode pred tisuće ljudi. -Steve!
Možeš li pričekati, Joel? Počinjemo za osam minuta.
Mogu li dobiti reakciju na novinare od jutros? -Što sa njima?
Veličina svega, količina... -Reći ću ti neslužbeno.
Nadao sam se Steveovoj izjavi. -Reći ću ti neslužbeno
da nisam vidjela ništa slično ovome u tehnološkoj industriji.
Zvala sam Wall Street danas, da odvoji cijelu reklamnu stranu za danas,
i znaš li što je njihov prodavač rekao?
"Zašto? To bi bilo kao da javljaš Macy's da je sutra Božić."
Jesi li vidio novosti od Stuarta Alsopa? -Jesam.
Izvini, Joana, ali moram snimiti Stevea.
Naslov je bio "Dragi NeXT, kada ću moći kupiti taj kompjutor?"
Kada? -Najavit ćemo datum isporuke u narednih 8 do 10 tjedana.
Alsop ne priča o datumu isporuke.
Njega zanima kada će mu računalo stići u ruke.
Mi vrlo poštujemo Stuarta Alsopa,
i želimo mu uručiti računalo o kome će pričati svojim pretplatnicima.
Kada će to biti? -Uskoro. -Nekoliko dana, tjedana?
Neslužbeno. -Neslužbeno? -Potpuno.
Mislimo... -Kada bude završen.
Nije završen? -Skoro je završen.
Provjeravaš demo snimak već tri tjedna. -Da.
Što je ostalo? -Sitnica. -Koja? -Mislim da je to dovoljno.
Obzirom da je ovo neslužbeno, i znamo da se Joel razumije u finese.
Što je ostalo da se završi?
Laički rečeno, rekli bismo da nemamo OS.
Operativni sustav? -Da.
Kako to misliš? -Pa, OS pokreće kompjutor.
Zapravo, operativni sustav je srž kompjutora.
Kako je radio do sad? Kako će raditi ovog jutra?
Kako to misliš, nemaš OS?
Ovako. Avi Tevejn je glavni softverski dizajner.
On je napravio demo program.
Kao da smo napravili odličan auto, ali bez motora.
Stavimo bateriju koja pokreće golf kolica, pa uspije ići malo.
Sve što ovaj kompjutor sad zna je da se predstavi.
Hoćeš da mi kažeš da si napravio crnu kocku? -Da.
Nije li to najjača crna kocka koju si vidio do sad? -Jesi li... Ne snimamo.
Je l' ovo strategija ili problem? Ako je problem...
Nemoj dijeliti svoje znanje sa onim čovjekom.
Nije problem. -Svakako ne bih razumio.
Ne razumijem ni ja, a moje ime je na patentu.
Ima e-mail. -E-mail više nije namijenjen samo tehnološkim stručnjacima.
Da, ali neće još zadugo.
Pretpostavljam da mail poslat sa NeXT kompjutora može stići samo na isti?
Zatvoren, od početka do kraja. Ne sviđa mi se kanta za otpatke.
Želim da ti kažem da cijenim sate rada koje si uložio u to
ali ne mogu, jer je užasna. -Vratimo se na drugu.
Zašto još uvijek postoje tri opcije za sat?
Koliko opcija hoćeš? -Dvije. Kupi ili nemoj kupiti.
Možemo li popričati? -Naravno.
Vidi, Avi radi na popravci, ali kaže da se mogu pojaviti nove greške.
Da postoji samo nekoliko grešaka, to bi bio nevjerojatan uspjeh.
Zašto si ti Avijev drveni odvjetnik?
Nisam htio da na grublji način sazna tvoj stav o greškama na demo snimci
ali rekao bih da si se smekšao.
Rastem, Andy. Naučio sam voljeti sebe.
Nikad ne bih rekao da je to bio problem.
Dobra fora. Trebaš otići na svoje mjesto.
A Lisin upis u školu za nadarenu djecu?
Da, radila je testove i ispada da može letjeti.
Ozbiljno, to je velika stvar. -Znam da je velika stvar.
Zato sam napravio zgradu za tu školu.
Siguran sam da nije zato primljena. -Stvarno?
Mogu li ti reći nešto smiješno iz Macsvijeta?
Ne znam što trebam raditi sad. -Dobro ćeš se osjećati.
Joana! Vidi ovo! -Andy, on ima samo par minuta.
Guy Kavasaki je pisao u Macworldu. Oduševit ćeš se.
Možemo li uživati u tome kasnije?
Napisao je ironičan članak kako će Apple kupiti NeXT zbog OS-a.
Vjeruje da će u bliskoj budućnosti Apple morati kupiti NeXT zbog OS-a,
i ti ćeš ponovo biti generalni direktor.
Gates kaže: "Microsoft će moći kopirati još više Jobsovih inovacija".
Pročitaj kasnije. -Hvala.
Upisala bi se tamo i bez tvog doniranja cijele zgrade.
Ipak, o tome se može pričati u intervjuu.
Dobro. Sretno! -Hvala.
Daj mi to. Bacit ću umjesto tebe.
Držat ću se tog teksta. Što je bilo?
Što? -Jesi li spreman za Sculleya?
Ispričajte! Lisa!
Ne smiješ vikati!
Lisa?
Moraš se skloniti.
Ovdje je opasno. Zato tu rade drugi ljudi.
Od koga se kriješ, od mene ili tvoje mame?
Ne krijem se. -Hajdemo.
Što si slušala? -Dvije verzije iste pjesme.
Kada se završe, pustim od početka.
Pjesma je ista, ali su različite verzije. -Koja je pjesma? -Dobro.
Pjesma je dosta stara, zove se "Both Sides, Now".
"Both Sides, Now"? -Da. -O čemu se radi?
Radi se o... Ima tri strofe: Oblaci, Ljubav i Život.
Osoba koja pjeva pjesmu govori kako su mislili...
Da su mislili o... -Oblacima, ljubavi i životu? -Da.
Da, na jedan način. Sada ih promatraju na drugi način, i oni...
Zaključili su da ništa ne znaju o oblacima, ljubavi i životu.
To su te riječi. -Pjesma od Johni Mitchell.
Pjesma nije dosta stara, osim ako ja nisam vrlo star.
Sada moraš ići u školu.
Hoćeš da ti kažem razliku između dvije verzije? -Odmah.
Prva verzija bi se mogla nazvati ženskastom.
Nisam mislio da mi odmah kažeš u čemu je razlika.
Mislio sam da odmah kreneš u školu. -Mogu da ostanem i gledam.
Ti si zabušant. Činiš prekršaj.
Neću propustiti ništa bitno. -Kako znaš? -Čitam unaprijed.
Hodočasnici su stigli u Novi svijet. Onda, Deklaracija nezavisnosti.
Preskočila si par stoljeća. -Steve? Chrisann je tamo.
Hajdemo.
Mogu li navesti razloge za ostajanje? -Ne.
Bila je sa mnom. -Hajde. Tvoj tata ne želi da ostanemo.
Nije točno. To nije... Trebaš biti u školi.
Upravo činim prekršaj, a ne želim upasti u nevolju.
Nisi u nevolji. Šalio sam se. -Dobro.
Kakva je druga verzija?
Rekla si da je prva verzija ženskasta. Kakva je druga?
Ne mogu da se sjetim prave riječi. -Dobro. Sretno u školi.
Pokajnička. -Molim?
Ono kad želiš vratiti vrijeme i nešto učiniti drugačije.
Ti si premlada da bi se kajala zbog nečega. -Ne ja.
Osoba koja pjeva pjesmu.
Razumijem. Pokajnička. Ima smisla, jer...
Želim živjeti sa tobom.
Šest minuta. Želiš li vidjeti Sculleya? -Ne.
Sjećaš se koliko puta sam rekao da ti treba osiguranje? Evo razloga.
Ne znam kako sam ostario a ti nisi.
Sigurno je neki pakt sa vragom koji mi nije ponuđen.
Znaš li o čemu sam razmišljao prošle četiri godine?
Ispostavilo se, Johne, da nikad nisam znao o čemu razmišljaš.
Novorođenčad nemaju kontrolu. Znaš li o čemu pričam?
'84. prije premijere Maca. Rekao si...
Da. -Rekao si da to što si usvojen znači da nisi imao kontrolu.
Počinjemo za minutu, pa... -Zašto ljudi misle da sam te otpustio?
U redu je, Johne. To je sada iza nas.
Da li je? Je li? Ne pravi se blesav. Nećeš uspjeti.
Došao si da me pitaš zašto ljudi misle da si me otpustio?
Zašto misle da sam te otpustio? -Potvrdi mi nešto, u redu?
Dopala ti se reklama, je l' da? Reklama..."1984". Dopala ti se.
Kada ćeš ubaciti namještaj? -To nije jednostavan proces.
Jest. Počneš od kauča.
Iznenađen sam što si došao da pričamo o dizajnu interijera.
Mnogo mi se dopala. -Stvarno? -Znaš da je.
Lažljivi skote. Pokušao si je ugasiti.
Vrijeme je da se osvrneš na Mac. -To je prošlost.
Cijena je previsoka. Moramo spustiti na 1995.
Trebamo udvostručiti budžet za marketing,
proširiti interni hard disk i poboljšati server.
Odakle ti ideja da sam probao da... -Lee Clow.
Lee nije u pravu. -Laže? -Griješi. -Odakle bi nabavili novac?
Tako što bismo se konačno riješili Apple II.
Apple II je jedino što nam donosi novac.
Složio si se sa odborom. -Sa njihovom zabrinutošću, ali...
Zabrinutošću zbog toga što nismo pokazali proizvod?
Između ostalog, ali pitao sam... -Čega ostalog?
Radoznao sam. Rekao si "između ostalog".
Između ostalog, to je realno u distopijskoj galaksiji.
Na planeti gdje ne živimo. Mračno je, i suprotno našem brendu.
I nismo pokazali proizvod!
Pričalo se o reklami, ali većina nije znala što prodajemo.
Mac se treba prodavati za 1995 dolara.
Po svim istraživanjima tržišta, uzrok Macovog pada nije visoka cijena.
Ljudima se ne sviđa jer ne mogu ništa raditi sa njim.
Zatvoren je, od početka do kraja.
Nismo znali da ljudi to ne žele. Ispostavilo se da je tako.
Oni žele slotove, izbore, mogućnosti.
Kako kupujemo stereo... Kombiniranje komponenti.
Johne, slušaj me. Ona fraza da je mušterija uvijek u pravu
potiče upravo od neke mušterije.
Imali smo skinheadse u reklami. -Bili su oslobođeni.
Oslobođeni skinheadsi. -Reklama nije imala veze sa jebenim skinheadsima.
Bili su nam jebeni statisti. Nitko ne zna da su to skinheadsi.
Samo kažem da se odbor zabrinuo...
Ti si izmislio reklamiranje životnog stila.
Naš brend je bio moj brend.
Moj posao je da pred odbor iznesem prijedloge.
Prikazali smo gomilu sretnih ljudi kako piju Pepsi.
Nismo rekli da će biti smak svijeta ako neko kupi Dr Pepper.
Predloži da snizimo cijenu proizvoda i udvostručimo budžet za marketing.
Ne mogu. -I prikazali smo proizvod!
Prikazali smo otvaranje, sipanje, konzumaciju!
Što ćeš uraditi, predložiti da ukinemo Mac?
Već sam to učinio, Steve. -Što? Kada?
Misliš da je ključ tvog uspjeha
pretpostavka da ljudi neće znati što da rade sa konzervom soka?
Nisam ja ukinuo reklamu! Zbog mene je puštena u program!
Sada. Prije sat vremena. Dolazim od Markule.
Što je rekao? Što je rekao?! -Da izmisliš nešto novo.
Dat ću ti tim. Smjestite se u Maui. Tamo imaju i sofe.
Čekaj. Jesi li predložio ukidanje Maca ili da me izbace iz tima?
Kupili smo tri bloka tijekom Superbowla. Dva od 30 i jedan od 60 sekundi.
Nakon prikazivanja, odbor je tražio novac natrag,
i tražili su od mene da prodam te blokove.
Šajat/Dey je prodao dva od 30 ali ne i od 60 sekundi,
a ja sam Lee Clowu dao do znanja
da ako ne uspije prodati i posljednji blok, neću biti nezadovoljan.
Ako spustimo cijenu i udvostručimo budžet...
Spusti cijenu ili udvostruči budžet.
To možemo samo ako izvučemo novac od Apple II.
Od Apple II treba da te bude sram. Mene je sramota.
Nije osramotio akcionare. -Jebe mi se za dioničare!
Zato sam te zaposlio, da ne moram čuti za njih.
Dioničari su moj problem, a odbor predstavljaju dioničari.
Tako stvari funkcioniraju!
Jesi li siguran da Lee Klau nije odugovlačio sa prodajom bloka od 60?
Po mojoj direktivi, Steve!
Misliš da bi on učinio tako nešto na svoju ruku?
Da. Mislim da bi učinio sve da je sačuva od tebe.
Samo sam je ja štitio! -Ti nisi htio reklamu
jer si htio ukinuti Mac dva mjeseca prije početka.
Jebote, u kakvoj si ti zabludi.
Mogu li ti nešto reći? -Naravno. -Nemam pojma zašto si došao.
Priča o tome zašto i kako si napustio Apple,
i koja velikom brzinom postaje mitološka, nije istinita.
Sam ću izaći pred odbor. -Nemoj.
Hoću. -Ne možeš. -Zašto?
Misle da više nisi potreban kompaniji.
Dobivam poruke pune mržnje, prijetnje smrću.
Dobivam prijetnje smrću!
Mojoj djeci se rugaju. Zašto ljudi misle da sam te otpustio?
Joana će prozvati moje ime za sekundu.
Steve? -Dogodilo se slučajno.
Dolazim za sekundu. -Dao sam ti dan na sudu.
Ti si mi dao? -Pružio sam odboru jasan izbor.
Pitao sam da li žele investirati u Apple II ili Mac. Odabrali su Apple II.
Isti ljudi koji su htjeli ukinuti reklamiranje na Superbowlu.
Onda sam sjeo u avion za Kinu. -G. Sculley, imate poziv na liniji 1.
To jest, zamalo sam otputovao, jer sam dobio poziv u salonu.
Tko te je zvao? -Nije važno. -Meni jest. Tko je zvao?
John Sculley. -Johne, ako sjedneš u taj avion,
izgubit ćeš posao prije nego što stigneš na odredište.
Steve je zvao odbor. Želi te izbaciti.
Ostavio sam torbe u avionu. Stvari su mi još uvijek u Pekingu.
Kolima sam došao u Cupertino u sred jebene noći.
Znam koliko je sati. Treba mi kvorum ovdje za sat vremena, i Steve.
Sklonio si me sa Maca, i to je bilo vrlo loše.
Kvorum je taj potez nazvao ubojstvom. -E, tu smo.
Taj dio je pravo sranje, prijatelju. Bilo je samoubojstvo.
Znao si koje karte imaš, a ja sam ti pokazao svoje.
Pokazao sam ti svoje karte, a ti si ipak odigrao po svom.
Što si mislio da ću učiniti?
Mogu prihvatiti poraz, ali ne i predaju.
Ja ne prihvaćam poraz.
Mi gubimo tržište, a Mac gubi novac.
Jedina nada nam je Apple II, koji će uskoro biti zastarjeli DOS.
Korisnici već prepravljaju računala za rad na CP/M operativnim sustavom
koji je namijenjen za Intel. -Ne mogu više pojednostaviti.
Trebamo usmjeriti naše snage ka unapređenju Apple II.
Tako što ćemo ih oduzeti Macu. -On propada. To je činjenica.
Cijena je previsoka. -Nema dokaza... -Ja sam dokaz!
Ja sam svjetski stručnjak za Mac, Johne. Što kaže tvoja biografija?
Daješ kontradiktorne instrukcije,
ne želiš slušati nikoga, ljudi se osjećaju loše zbog tebe.
Naši najbolji inženjeri bježe u Sun, Dell, HP.
Wall Street ne zna tko vozi autobus. Izgubili smo stotine milijuna.
Ja sam generalni direktor Applea, Steve. To je moja biografija.
Prije toga si prodavao gaziranu zašećerenu vodu, je l' da?
Sjedio sam u jebenoj garaži sa Wozniakom i izmislio budućnost.
Umjetnici vode, a pasivci traže sve na tacni.
U redu. On je van kontrole.
Voljan sam večeras podnijeti ostavku,
ali ako želite da ostanem, bit će bez Stevea. Ispratite ga.
Neka mu ostane par akcija da može dobivati novosti od nas.
Morat će prekinuti svoju sponu sa Appleom.
Mrtav sam ozbiljan. Dovedite sekretara da napravimo glasanje.
Jebeno te izazivam.
Godinama si fantastično baratao odnosom sa medijima.
Time mislim da si manipulirao njima.
Nitko od njih, nitko od svih urednika i izdavača
nije znao do danas da si ti forsirao. Da si ti natjerao odbor.
Čak i pošto sam ti rekao što će uraditi, što se obistinilo.
Jednoglasno. -Nemam problem da se sjetim toga, Johne,
jer je to bila najgora noć u mom životu.
Potencirao sam glasanje jer sam vjerovao da sam u pravu.
Još uvijek vjerujem da sam u pravu. I jesam!
Te noći sam krvario. A ja ne krvarim.
Vrijeme je učinilo svoje, i neko vrijeme nisam razmišljao o tome.
Potpuno razumijem tvoju uznemirenost.
I ja želim da ljudi znaju istinu. -Vrijeme je.
U redu. -Uništit ćeš me, zar ne?
Ne budi blesav. Sjedit ću u sudnici i gledati kako uništavaš sam sebe.
Onda ću naručiti lijep obrok uz Margo iz '55, i davati autograme.
Zaboga. -Hoćeš jedan savjet, Pepsi generacijo?
Ne šalji Wozniaka da me proziva pred novinarima.
Bilo tko drugi... ti, Markula, Artur Rok. Svi osim njega.
Ne manipuliraj njime na taj način.
Uvijek ću ga štititi, što god ti mislio. -Hajde, Steve.
To muškarci rade. Ne možemo kasniti.
Mislim da nije bilo šanse da se vidi čip na ramenu.
Da li znaš da je, još u Bendliju,
Mac tim svake godine nagradio osobu koja ti se suprotstavila? -Ne.
Ja sam pobijedila. Tri godine zaredom. -Super.
Ovo. Ovaj Guy Kavasaki u "Mac Svijetu".
Slučajno je sve pogodio, je l' da?
Razvlačiš se sa operativnim sustavom NeXT-a
dok ne vidiš što je potrebno Appleu.
Čak i da je točno, meni ne zvuči potpuno besmisleno.
Spremni smo za vas.
Ja sam tvoj najbliži suradnik... tvoj najbolji prijatelj.
Ono tvoje... Kako ono kažeš? Tvoja radna žena. Sve vrijeme.
Prethodne tri godine.
Kada si se predomislio i počeo praviti osvetničku računicu Stevea Jobsa?
Polovina sale je popunjena. -Sjećaš se "Skylaba"?
To je NASAina bespilotna letjelica koju su 70-ih lansirali radi skupljanja podataka.
Poslije lansiranja, nisu znali kako će je vratiti na Zemlju.
Ali, imali su osjećaj da su dovoljno blizu
i da će tijekom osam godina njenog boravka u svemiru, naći način.
Dolaze. -Nisu uspjeli.
Nakon osam godina, pada na Zemlju u širem pojasu Indijskog oceana.
Da je pala malo ulijevo, ili udesno, netko je mogao nastradati.
Zaista sam želio napraviti kompjutor za fakultete.
Tehnologija nije išla toliko brzo koliko sam očekivao.
Znaš da nemamo više novca.
Dame i gospodo, program će odmah početi.
Apple je prestao sa inovacijama, a ja sam vidio nešto bolje.
Znam da škole neće kupiti rječnik od 13.000 sa dobrim zvučnicima.
Znaš da i ja to znam.
Ali, Apple hoće. Avi Tevejn će napraviti OS koji im je potreban.
Onda će morati kupiti i mene.
Za pola milijarde dolara u akcijama i punu kontrolu nad proizvodom.
Dame i gospodo, molim vas da poželite dobrodošlicu...
Više od godinu dana nakon što je prikazan užoj industriji,
NeXT kompjutor je konačno dostupan u maloprodaji.
Pokazalo se da Steve Jobs ima dvostruku prednost.
Prosvjetari i studenti ne mogu naći opravdanje za visoku cijenu.
Toliko o crnoj kocki.
NeXT je prodao svoju tvornicu Canonu i otpustio polovinu zaposlenih.
U svijetu računala vlada "jedi ili budi pojeden".
"Apple Computer" je suočen sa teškim vremenima.
Otkazi za 2500 ljudi. -Apple i dalje gubi tržište
bez ikakvih inovacija osim Newtona,
projekta generalnog direktora, Johna Sculleyja.
Ako želite računalo u džepu, potreban vam je Newton.
Ipak, možda vam i nije potreban.
Rukopis pretvara u kucani tekst.
Dolf, zapiši nešto na Newtonu."Prebij Martina".
1980. godine Apple je držao 30% tržišta. Danas, samo 3.2%.
Kraj. John Sculley je dobio otkaz u Appleu.
U čemu je stvar sa ovim internetom? Znaš li nešto o tome?
To je velika stvar.
Sve vrvi od glasina tko će biti na čelu Apple Computer.
Trenutno je značajno okupljanje svijeta iz visoke tehnologije.
Događa se. U milijardu dolara vrijednom aranžmanu
Apple kupuje NeXT operativni sustav, što može značiti...
Da li se bludni sin vraća? -Garantirano.
Iznenađenje. Mac se vraća. -Suosnivač Applea, Steve Jobs...
Steve Jobs... -Steve Jobs... -Steve Jobs se vraća u Apple.
Ako želite dijeliti digitalne slike sa vašeg digitalnog aparata,
znajte da ćete moći preko svakog proizvoda.
Idemo na novu generaciju I/O uređaja.
USB od 12MB. Dva ulaza. Napustit ćemo stari Apple IO.
Stereo zvuk ugrađen u svaki proizvod,
odlična tipkovnica i najbolji miš koji ste ikad vidjeli.
Ovog puta, koristit ćemo prave miševe.
Otvaramo za deset minuta. Stevene? Hoćeš li prestati sa glupiranjem?
Kakav melem za oči. Pa ono je Steve Wozniak.
Zabavite se malo tako što ćete pitati Wozniaka za točno vrijeme.
Ja znam točno vrijeme, i polako nam ističe.
"Odlična tastatura"... - i najbolji miš koji ste ikad vidjeli.
Ovako sve to izgleda danas...
Sada bih vam volio pokazati kako će izgledati sutra.
Ovo je iMac.
Bilo je super. Zašto mi se dopalo više nego inače?
Ne znam. -Nešto je bilo drugačije. -Hej, glupane.
Mislim da se vama obraća.
Primjećuješ li razliku? -O tome sam...
Znakovi za izlaz su isključeni. -Potpuni mrak. -Uspjela si!
Prespojili smo sve znakove za izlaz na naše napajanje.
Isključuju se na 7 sekundi i onda se ponovo pale, navodno.
Mislimo da je to legalno? -Ne, sigurni smo da nije.
Hoćeš vidjeti neke izjave? -Pričekajmo sa tim.
Ne, dopast će mu se.
Pokazat ću ti kasnije. -Ipak ću ih uzeti sada.
Oprosti. -Hajde da nastavimo.
Imamo samo par minuta, zato hajde da uradimo 360.
Iznijet ćemo i bežičnu kameru koju smo ukrali iz Panasonica.
Pokazat ću vam kako izgleda.
Računalo je prozirno. Možete vidjeti kroz njega.
Što kažeš na kompromis, Woz?
Ne možeš ga otvoriti, ali možeš vidjeti kroz njega. -Dovoljno.
Stereo zvučnici su naprijed, infrared ovamo, CD-ROM u sredini.
Fino. -Utičnica za slušalice.
Do svih konektora se stiže kroz ova divna vrata.
Ulaz za Eternet i USB.
Iako je u pitanju čist Macintosh, njegova primarna namjena
bit će ona za koju nam korisnici kažu, a to je...
Zastani, molim te. Čekaj.
Odgovor je bio: internet. Joana? -Da.
Stani ispred mene. Želim pogledati neke izjave, ali da Joel ne zna.
Sve su fantastične.
"Ne radi se samo o računalu odličnog dizajna, već i ponosita potvrda
da tvrtka iz snova Silikonske doline više nije somnambulizam."
To je riječ. Znači "mjesečarenje".
Steve? Oprostite. Ako ćemo početi na vrijeme, moramo skloniti sve.
Počet ćemo na vrijeme. -Evo, uzmi ovo.
To je sve, društvo! Bina i sala trebaju se srediti za otvaranje. Volim vas!
Andy, dođi iza scene na minutu. -Koji? -Herzfeld.
Forbes ga naziva proizvodom koji će promijeniti industriju. -Vidi ovo.
Zašto nikada nismo spavali? -Ne volimo se. Vidi.
Sculley. -Vidi što je rekao.
"Primijenio je jednostavnu strategiju koja je prije 15 god. učinila Apple uspješnim,
napravio popularne proizvode i odlične reklame."
Lijepo od njega. -Baš. -Stvarno to mislim.
Dž. D. Salinger je mnogo prisutniji od Johna Sculleya.
Nisam bio sarkastičan. Lijepo sa njegove strane.
Jesi li razgovarala sa njim? -Ne. -Niste razgovarali od '88.?
Rekla bih ti da jesam. -Nije važno.
Neću da ljudi misle da me mogu prevariti
i onda, nakon 15 godina, sve zaboravljeno.
Šalim se. Što ti je od jutros?
Hajde da se sklonimo sa scene.
"Jedino što Apple osigurava je vodstvo u bojama." -Ne obaziri se.
Što Bill Gates ima protiv mene? -Ne znam.
Obojica ste poludjeli. Slušaj me.
On se ispisao iz škole koja je bila bolja od moje.
Ali, on je debil. Reći ću ti i zašto.
Pomiri se sa Lisom. -Znaš što, Joana? Granice.
Raspremao si moj stan u jedan ujutro.
Pričaj mi o granicama. -Eto tu. Neka tako ostane.
Ako ti kažem realne prognoze,
obećavaš li da ih nećeš spomenuti na bini?
Što misliš pod realnim prognozama?
Što si mi govorila? -Konzervativne prognoze.
Marketing tim mi je lagao? -Ograničili smo ti očekivanja.
Kakve su realne prognoze? -Prodat ćemo milijun komada u prvih 90 dana.
20.000 sljedeći mjesec. -Jebote! -Da.
Vidiš? Čekaš dovoljno dugo, i... -Što više, 32% prodaje
odlazi na ljude koji prvi put kupuju kompjutor.
12% čine ljudi koji su koristili neko Windows računalo.
Zato je Bill Gates protiv tebe.
I postat će najbrže prodavan kompjutor u povijesti.
Uspio si kompaniju podići sa dna,
i nakon otpuštanja 3000 ljudi i ukidanja 70% proizvodnje.
Stevene, gotovo je.
Pobijedit ćeš.
Bilo bi strašno da ne uživaš u trenutku. -Uživam.
Ispravi situaciju sa Lisom. -Znaš... -Hajde.
Smeta mi da imam manje privatnosti u odnosu na druge ljude.
Da li se računa činjenica da si multimilijarder? -Ne.
Sve što je Lisa uradila... -Lisa joj je dala blagoslov.
Chrisann je prodala kuću i... -Što je Lisa mogla učiniti?
Kako da spriječi majku od prodavanja kuće?
Ja sam je kupio za njih dvije. -Kako je mogla da je spriječi?
Protivljenje bi bio prvi korak u odvraćanju.
Zar ne misliš da malo pretjeruješ
jer si ljut na djevojku od 19 godina što je njena majka prodala kuću?
Mogla je pokušati. -Kako da zaustavi svoju majku, majku koja...
Podržala je Chrisann da proda kuću i to je uradila meni u inat.
Briga me i da je napravila bombu i stavila je u bojler!
Popravit ćeš situaciju, odmah!
Čudno se ponaša već nekoliko mjeseci. Navrzla se na mene.
Popravi to. -Što, koji... -Popravi situaciju, Steve.
Polako. -Popravi situaciju ili dajem otkaz.
Što kažeš? Dat ću otkaz i više me nikad nećeš vidjeti. Što kažeš?
Reci mi što se događa sa tobom od jutros.
Što se događa sa mnom već 19 godina.
Bila sam svjedok, mogu slobodno reći i sudionik.
Volim te, Steve. Znaš koliko.
Volim što te ne zanima novac koji ljudi zarade već što stvaraju.
Ali, to ne treba biti tvoja najveća kvaliteta.
Očinstvo treba postati tvoja najveća kvaliteta.
To su bila dva desetljeća agonije, Steve. A za tebe je to nešto najgore.
U pitanju je mala stvar. Sitnica. Popravi situaciju.
Popravi je odmah ili me možeš kontaktirati na novom poslu,
jer ću raditi gdje hoću.
Ja ne mislim da je mala stvar. Ona je znala...
Ne. -Kupio sam kuću za... -Ne. -Kako to misliš?
Ne! Kuća nema veze sa tvojom ljutnjom na Lisu.
Uvjeravam te da je kuća glavni razlog moje ljutnje.
Jesi li čuo za pojam "iskrivljena stvarnost"?
Da. -U formi "Steveova iskrivljena stvarnost"?
Čuo sam za to, čitao sam. Joan Baez mi je otpjevala.
Ta "iskrivljena stvarnost" je vjerojatno tvoja kovanica,
i razlog zbog koga smo ovdje. -Znam.
Da sam dobio dolar svaki put
kada bi mi netko rekao da je nemoguće, gdje bi mi bio kraj.
I ja to znam. -U čemu je problem?
Moj problem? Sigurno nije kuća. -Jo, ja...
Rekao si da joj nećeš platiti školarinu za Harvard.
Tom djetetu. Tom ozbiljnom, poštenom djetetu.
Rekla ti je da joj neću platiti školarinu?
Još odavno te je trebala zviznuti nečim teškim.
Lisa ti je rekla da nisam htio da joj platim školarinu?
To sam čula od Andya. -Kog? -Herzfelda. -Kako on zna?
Napisao je ček od 25.000 dolara za Harvard, da pokrije semestar.
Zajebavaš me... On je platio školarinu?
Nisi zato tražio da ga vidiš? -Ne, tražio sam ga zbog...
Da li si joj rekao da joj nećeš plaćati faks?
Da, zato što... -Kako si mogao?
Zato što njena majka, koja je i vlasnik kuće...
Herzfeld? Buncao sam! Samo sam... Pričao sam. Misliš li da bih...
Bio sam bijesan jer me Lisa pokušavala iživcirati, Joana.
To joj je bila namjera. Ne znam... -Isprepadao si je!
Hertzfeld je napisao ček Harvardu...
Da li je ona došla? -Sigurna sam da jest.
Može li je netko dovesti? -Da.
Hvala ti.
Znaš, baka mi je uvijek govorila... -Briga me.
Sredit ću da netko dovede Lisu. -Hvala.
Ako vidiš Hertzfelda... -Andy je!
Kad smo kod đavoljevog glavnog inženjera... Idi. Uđi!
Odlično izgledaš danas. -Hvala. -Što kažeš?
Izgleda fantastično. Kao i uvijek. Izlazi van.
Mislim da znam zašto sam ovdje. -Stvarno? -Steve...
Jesi li poslao ček? -Jesam.
Harvard je dobio ček od Andyja Hertzfelda za Lisu?
Mislim da ne obraćaju pažnju.
Ne vjerujem da će primijetiti da ti nisi poslao ček.
Zamalo. Bila bi velika sramota za mene.
Razumijem da... -Danas ću ti poslati novac.
Razumijem kako se osjećaš. I ispričavam se.
Ali, dozvoli da ti kažem kako sam razmišljao.
Ne mogu smisliti adekvatnu metodu da opišem tvoj postupak.
Znao sam da ćete se pomiriti. Uvijek se pomirite.
U međuvremenu, propustila bi cijeli semestar da nije bilo novca.
Da. -I morala bi objašnjavati prijateljima.
Trebale su joj stvari. Trebale su joj čarape.
Što? -U Cambridgeu je hladno. Trebale su joj tople čarape.
Dao si joj čarape? -Dao sam joj novac za čarape.
Ne trebaš glumiti njenog skrbnika.
Ne možeš zanemarivati moje odluke. Da li ti je jasno?
Ne možeš se ponašati kao da si joj otac. -Netko je morao!
Jebote, što si rekao? -Znam je od njene šeste godine.
Također, smatram...
Chrisann je moja prijateljica, van tebe i mene... Van našeg odnosa.
Sada si obiteljski savjetnik. -Ja sam obiteljski prijatelj!
Onda vjerojatno znaš i da Lisa ide kod psihologa.
Da. -Nekoliko godina. -Da. -Bez mog znanja.
To me se ne tiče.
Zadivljen sam time što smatraš da te se tiče a što ne.
Lisa ide kod psihologa i zadovoljna je,
i voljela bi da joj se ti i Krisen pridružite.
Ti sve to znaš jer si joj preporučio psihologa. -Poznajem tog čovjeka.
Ne. Ti si joj predložio da ode kod psihologa.
Znaš što? To je bilo davno, i ne sjećam se točno...
Rekao si Chrisann da Lisa treba ići kod psihologa.
Steve, pretjeruješ. Sasvim je norm... Nije...
Razmišljao sam. Kako može škoditi? -Saznat ćemo.
Chrisann je moja prijateljica.
Koji razlog si naveo? -Misliš...
Koji razlog si naveo Chrisann za Lisin odlazak kod psihologa?
Ne sjećam se. Pričali smo, i rekao sam...
Otprilike sam ti rekao, da ne može škoditi.
Nisi rekao da Lisi treba jak muški uzor?
Jesam.
Mislim da je čudo što ne pljačka banke sa nekom grupom luđaka.
Nema jednog razloga zbog kog bi trebala biti fina. Ali, jest.
Pomogao sam. Netko je morao.
Poslat ću ti novac ovog popodneva.
Prijetio si mi, jednom davno. -Molim?
Prije mnogo vremena... Jednom si mi zaprijetio.
Ljude privlače talentirani ljudi.
Ljudi bez talenta to smatraju prijetnjom.
Možda tebi treba psiholog. Ne može škoditi.
Prijetio si mi, ali doslovno. U Flintu, prije premijere Maca.
Popravljao sam sustav i pokušavao aktivirati snimku zvuka.
Rekao si da, ako ne nađem rješenje, prozvat ćeš me pred publikom.
Da li je rekao "zdravo"? -Jest. -Ne moraš mi se zahvaljivati.
Zašto želiš da te ljudi ne vole? -Ne želim.
Ravnodušan sam prema tome da li me vole ili ne.
Obzirom da je nebitno, reći ću ti da si mi se uvijek sviđao. -Stvarno?
I ti si se meni uvijek sviđao. Šteta.
Rasturi ih. -Hvala.
Ono što je nevjerojatno, teško shvatljivo ali istinito,
za danu brzinu procesora, PowerPC čip je duplo brži od čipa Pentium II.
Drugim riječima, G3 čip od 266 megaherca
je duplo brži od 266 megaherca Pentiuma II.
Ili... 266 G3 jednak je 500 megaherca.
Znaš li što je slučajnost, Lisa?
Pogledajte ocjene u časopisu Bajt, zlatni standard za...
Naprijed.
Poslala sam ih u lobi. Našli su je, ona je... -Gdje je?
Ne želi se vratiti. -Zašto? -To je sve.
Idem tamo. -Ne možeš. Ne možeš!
Dogodit će se scena kao u "A Hard Day's Night".
Oprostite. -Zdravo, Joel. -Andy reče da mogu doći.
Koji? -Andy Kaningem.
Ne mogu ovako dovijeka. Jedan će morati promijeniti ime.
Zovi Andy Kaningem "Andrea". -Nije bitno kako ih ja zovem.
Ja znam o kome pričam. Ostali treba znati o kome se radi.
Pričekaj trenutak.
Možeš li ju dovesti, molim te?
Razgovarao sam sa Andyem. Herzfeldom.
Trudim se da ne razmišljam o tome.
Ali, želim razgovarati sa Lisom. -Dobro. Samo...
Ostani normalan. -U redu. Hvala ti.
Zdravo, Steve.
Kako se osjećaš? -Dobro, Joel. Kako si ti?
Ne vjerujem da bih mogao raditi tvoj posao. Prebrzo se mijenja.
Drži se, jer će se i tvoj posao uskoro početi brzo mijenjati.
Ovo je treći put za 14 godina da pišem o tebi. -Što misliš do sad?
Oprostite. Avi te traži. Našao je novog morskog psa.
Hoćeš sa mnom iza scene na sekundu? -Naravno.
Tko je ovaj? -Alan Turing.
Sam je izvojevao pobjedu u II svjetskom ratu i, za bis, izmislio kompjutor.
Neće biti dio kampanje. -Zašto?
Zato što si me morao pitati tko je on.
Mogu li vidjeti novog morskog psa?
Više mi se sviđa od prošlog morskog psa. -Morski pas. -Morski pas.
Koliko morskih pasa ste imali u optjecaju? -Nekoliko.
Ovo je 39. -Snimamo. -39 morskih pasa. -U redu.
Znaš li što je posebno kod ovoga? -Što?
Pitam te jer izgleda isto kao prethodnih 38.
Hajde da vidimo kako izgleda iz perspektive gledaoca. -Ovo je red 92B.
Ovdje je gledalac, a ovako izgleda sa druge strane.
Još nešto. On jede Pentium Notebook za doručak.
Ovo je taj morski pas. Mnogo mi se sviđa.
Nitko ne uspije iz prvog puta,
ali vjerojatno sam ovog morskog psa pokazao 15, 20 riba ranije.
Vjerojatno. -Stavi ga. -Deset minuta.
Izvršio je samoubojstvo otrovanom jabukom... Alan Turing. -Da.
Trebaju postojati statue u obliku tog čovjeka.
Svi školarci trebaju znati njegovo ime.
Odgrizena jabuka u duginim bojama... odatle ideja?
Ne, izabrali smo iz liste simpatičnih riječi.
Ali zar ne bi bilo sjajno kad bi ta priča bila iza nas?
Steve! Dopao mi se posljednji morski pas. -Jebi se!
Htio bih te zamoliti za uslugu. -Prijatelju, jednom davno
tražio si me uslugu prije premijere proizvoda i odbio sam.
Htio si da odam priznanje... -Čekaj.
Ako želiš priznati svoju grešku, želim pripremiti ovog novinara.
Ja sam bio 100% u pravu, a ti si neviđeno pogriješio.
Ali, dugujem ti uslugu. Reci. -Steve...
Sigurno nije priznanje timu Apple II. -Odaj mu priznanje.
Da bude privatno? -Ne. -Je l' ovo zajebancija? -Ne.
Pokušavam zapamtiti da G3 čip od 300 megaherca...
Spomeni samo najbolje. -Steve.
Ispričajte me. -Dobro. -Samo tren.
Rekla je da radije ne bi. -Kako to misliš?
Sa prijateljima je, i kaže da joj se ne vraća.
Dobro. Reci joj... Odvoji je na stranu.
Ne želim je osramotiti pred prijateljicama.
Reci joj da sam upravo istraumirao Andyja,
i da joj ovog puta nitko neće platiti jebenu...
Dobro. Nemoj joj to reći.
Učini ono tvoje kad zvučiš staro i mudro
zbog tragične europske priče o tvom životu.
Znaš da nisam rođena u nekoj kućici iz 19. stoljeća?
Molim te, reci joj da je važno. -Sve u redu? -Da.
Ovdje ima ljudi, čovječe... -Znam. -Uključujući novinara. -Vidim ga.
Wozniak. -Samo najbolje, one koji će popiti otkaz.
Slušaj. Prošle godine Apple je izgubio milijardu dolara.
Ne znam kako je to moguće.
Prijetio vam je bankrot za manje od 90 dana.
Troje računovođa su pokušali da mi objasne situaciju.
Cijeli prostor mora biti aerodinamičan.
Počni sa računovođama. -Počeo sam sa...
Joel, možeš li sići? Idemo iza bine. -Neka ostane tu.
Započeo sam sa timom Apple II jer to više ne pravimo.
Spomeni samo najbolje momke. -Popij koktel i opusti se.
Nećeš me otkačiti, Steve.
Najbolji momci zaslužuju... -Nema najboljih momaka.
U redu? U timu Apple II nema najboljih.
Oni su igrači B klase, koji obeshrabruju igrače A klase.
Hoću da igrači A klase rade u Appleu, a ne da odu u Dell.
Oni nisu igrači B klase, i ja to mnogo bolje znam!
Bankrot za manje od 90 dana,
djelomično zato što je netko mislio da Newton nije kutija smeća.
Joel, hoćeš li sići sa scene... -Ostavi ga. -Pričam ti o...
Napravili ste i pustili u promet malu kutiju smeća dok nisam bio tu.
Ja ti govorim o Apple II, što nije samo glavni dio povijesti ove kompanije,
već i glavni dio povijesti osobnih kompjutora. -Neko vrijeme.
Pošto ćeš degradirati ove ljude, najmanje što možeš učiniti...
Živjet će u najvećim kućama u odnosu na ostale nezaposlene ljude.
Odaj im priznanje. Njima i Apple II. Na ovoj premijeri.
Ovo je nova životinja! -Apple II je izgradio ovo mjesto. I tebe.
Zapravo, mene je uništio Apple II i njegov otvoreni sustav
da bi hakeri i kreativci pravili neki radio i gluposti.
Onda je umalo uništio i Apple, kada si uložio sav novac
i napravio neuspjeli pokušaj novog proizvoda.
Newtona. -Malu kutiju smeća.
Vi ste izmislili Newtona. Želiš da ljudi to znaju?
Ovo je predstavljanje novog proizvoda, ne piknik.
Posljednje što želim učiniti jest da spojim iMac i...
Jedini uspješni proizvod ove kompanije.
Žao mi je što sam ovako direktan, ali govorim istinu.
Lisa je bio promašaj. Macintosh također.
Ne volim ovako pričati,
ali dosta mi je da budem Ringo kad znam da sam ja u stvari John.
Svi vole Ringa. -Dosta mi je tvog omalovažavanja!
Misliš da je John postao John jer je dobio na lutriji, Woz?
Da je prevario nekoga, ili udario Georgea Harisona u glavu?
Bio je John jer je on John.
Bio je John jer je napisao "Ticket to Ride". A ja sam stvorio Apple II.
Ljudi?! Auditorij se treba isprazniti. -Ne mičite se!
Napravio si odličan odbor, koji si spreman predati za ništa.
Nemoj mi onda pričati kako si ti izgradio Apple.
Da nije bilo mene, imao bi same petice u srednjoj.
Ovi ljudi žive od tvojih pohvala, stoga evo ti prilike.
Priznaj da je nešto dobro stvoreno i bez tvog prisustva.
Ne. -Steve... Učini to. Pravedno je.
-Žao mi je, ali ne.
Onda ću se izraziti drugačije.
Smatram da nema čovjeka više zaslužnog za napredak
demokratizacije u korištenju osobnog kompjutora od mene,
ali ti me nikad nisi poštovao. Zašto je tako?
Razmotrio bih mogućnost da je zato što ti mene nikad nisi poštovao.
Što se ovdje događa? -Ništa. Hvala na izdvojenom vremenu.
Sređeno je. Vratit će se.
Zbog tebe je malo falilo da ova tvrtka propadne.
Kome da se obratim za to?
Dozvolio sam ti da zadržiš posao. Izvukao si se.
Znate, kada bi me ljudi pitali u čemu se razlikujemo Steve Jobs i ja,
rekao bih da Steve ima velike planove, a ja volim običan posao.
Sada kad me pitaju u čemu se razlikujemo, kažem da je Steve kreten.
Tvoji izumi su bolji od tebe, brate. -U tome je i poanta, brate.
Obzirom da sada znaš, eto ti u čemu se razlikujemo.
Nije binarno. Možeš biti pristojan i nadaren u isto vrijeme.
Nije tako mislio. -Da, je.
On je temperamentan čovjek. -Ne, nije.
Pet minuta prije svake premijere,
svi odu za bar, napiju se i kažu mi što zaista misle.
Ona će doći u tvoju svlačionicu.
Ja sam ti rekla da ispraviš stvari sa Lisom.
Nisam rekla da trebaš izmiriti svaku zavadu.
Posljednji put kad nije izmirena, izgubio sam naslovnicu u Timeu.
Koliko god se trudio, još uvijek ne znam zašto je Dan Kottke bio ljut na mene.
Nije Kottke kriv za naslovnicu Timea. -Naravno da je.
Želiš li da ti dokažem koliko možeš pogriješiti
kada si uvjeren da si u pravu?
Dan Kottke je rekao Timeu da sam odbijao...
Sjećaš li se naslovne strane? -Timea? -Da.
Da. -Kako je izgledala?
O čemu pričaš? -Što je bilo na slici? -Kompjutor. -Ne.
Bila je skulptura u obliku kompjutora. Skulptura.
Time bi morao tražiti dozvolu nekoliko mjeseci unaprijed.
Nije bilo spomena o tebi kao Muškarcu godine. Ništa nije izgubljeno.
Slika mene i Maca...
U što si još siguran? -Ne znam kako mi je to promaklo.
Poremećena stvarnost. -Ne, ozbiljno. -Ozbiljno.
Ne trudi se da ispadneš u pravu u razgovoru sa Lisom.
Samo priznaj da si pogriješio. -Uđi, dušo.
Nije "duša". -Johne. Uđi. Skloni se sa hodnika.
Ušao sam na sporedni ulaz. Izaći ću tako. Nitko me neće vidjeti.
Kako si, Joana? -Dobro, Johne. Iznenađena što te vidim.
Svi vrlo cijene izjavu koju si dao za Forbes.
Nisi morao. -Bilo mi je zadovoljstvo.
Ako hoćeš, mogu te provući iza bine kad se svjetla ugase.
Samo sam došao da mu poželim sreću. -Dobro.
Imate samo par minuta. -Probaj naći... -Da.
Ti si dobar čovjek, Johne.
Donio sam ti poklon. -Newtona.
Ostavi ga u kutiji. Uspjet ćeš ga prodati, za razliku od mene.
Da li je sve u redu? -Ne...
Joana mi je ukazala na neke stvari.
Promaklo mi je nešto tako očigledno, o... Nije bitno.
Wall Street će čekati da vidi kakav ćeš biti u ulozi generalnog direktora,
ne brini zbog fluktuacije u prvih 12 mjeseci.
Trgovci će se javljati. Ne moram te učiti.
Na ovaj način mi govoriš da nisam trebao ukinuti Newtona?
Najefikasnija životinja na planeti je kondor.
Najmanje efikasne životinje na planeti su ljudska bića.
Nisi ga trebao ukinuti iz inata. Ružno je. Nemoj to raditi.
Ali, čovjek sa biciklom postaje najefikasnija životinja.
A pravi kompjutor...
Dopadljiv, lagan kompjutor koji nikome ne bode oči,
već se na tvom stolu odlično slaže uz lampu...
Pravi kompjutor će biti bicikl za um.
Da li ti se sviđa?
Vraćao sam.
Što ako bi se, umjesto u pravim rukama,
mogao naći u svačijim rukama? Na cijelom svijetu.
Pričali bismo o najvećoj prekretnici od... -Ikada.
Ne znam zašto te je oduvijek zanimalo moje usvajanje,
ali rekao si da se nije dogodilo da su me pogledali i vratili.
Ali, to se dogodilo.
Govoriš mi da imaš pravi kompjutor. -Zove se Macintosh.
Par odvjetnika me je usvojio, ali su me vratili poslije mjesec dana.
Predomislili su se. Onda su me moji roditelji usvojili.
Moja biološka majka je dala uvjet da moji budući roditelji
moraju biti obrazovani, bogati i katolici.
Paul i Klara Jobs to nisu bili.
Moja biološka majka nije htjela potpisati papire. -Što se dogodilo?
Pravna bitka, koja je trajala neko vrijeme.
Moja majka kaže da je prve godine odbijala da me voli.
Znaš, u slučaju da su morali da me vrate.
Ne možeš odbijati da voliš nekog, Steve. -Ispostavilo se da možeš.
Što jednomjesečno dijete toliko pogriješi da ga roditelji vrate?
Ništa. Jednomjesečno dijete ne može ništa...
Jesi li razmišljao da probaš naći svog biološkog oca?
Upoznao sam ga. Kad smo kod toga, i ti si.
Zove se Macintosh.
Gospodine Steve Jobs. -Jandali. Ovo je John Sculley.
Jandali je vlasnik restorana, a John je generalni direktor Pepsija.
Nagovaram ga da prijeđe u Cupertino, da napravi udubljenje u Svemiru.
I Vi ste vegetarijanac? -Zezaš me. Ne. Jedem sve.
Možeš početi sa Mediteranskom salatom...
Moja sestra ga je pronašla.
Da li on zna? -Ne. Zapravo, hvalio se Moni
da Steve Jobs često jede u njegovom restoranu.
Ne želiš da... -Ne.
Ne misliš da bi trebao pričati sa njim?
Vjerojatno bi našao razlog da me tuži. -Steve...
Johne, ako si ovdje zbog svoje ostavštine,
morat ćeš stati u red iza Wozniaka.
Wozniak će biti dobro. Ja sam otpustio Stevea Jobsa.
Bogatog, obrazovanog, i katolika.
Steve? Vrijeme je.
Moram ići.
Jesam li ja ovo učinio? Sjebao sve?
Hajde da pustimo, za sad. Mora biti na vrijeme.
Budi naš generalni direktor. -U redu. Može.
Razlog je olovka, Johne.
Molim? -Ukinuo sam Newtona zbog olovke.
Ako držiš olovku, ne možeš ništa raditi ostalim prstima.
Što smo sve mogli zajedno.
Bože, što smo sve mogli.
Ja plaćam tvoju školarinu.
Jesi li blesava? Naravno da ti ja plaćam školarinu.
Sigurno sam pogrešno razumjela kad si rekao da je nećeš platiti.
Vrlo je ružno što ste prodale kuću.
Trebao joj je novac. -Njoj uvijek treba novac.
Treba joj liječnik. Ima upalu sinusa. -Ima istu upalu od 1988.
Brinut ću o svojoj majci. Žao mi je ako te to ljuti.
Ljuti me, jer si ti dijete i nije tvoj posao da vodiš računa o njoj.
Je l' tvoja majka tako umrla?
Društvo, molim vas, pomaknite se. Dajte im malo prostora.
Kada tvoja majka bude imala 90 godina i ne bude mogla da se hrani,
onda brini o njoj.
Sada, ima 45 godina, savršenog je zdravlja, a ne može se prehraniti.
Ti se trebaš truditi u školi i uživaš u svojih 19 godina, to je sve.
Ja ću brinuti o tvojoj majci. -Ma, samo naprijed.
Što hoćeš od mene? -Tražio si me.
Kupio sam joj kuću od 400.000 dolara. Danas vrijedi duplo više.
Prodala ju je za dva magična kamena i zdjelu juhe. -Njena je kuća.
Iskoristila je taj novac za putovanja po Europi.
Morala te moliti za taj novac. -Steve... -Ne počinji sa tim.
Tražila si novac od Andyja? To je zaista prešlo svaku mjeru...
Nisam. On je došao kod mene. -Imate li neki komentar?
Oprostite. Još 30 sekundi, inače ćeš kasniti.
Troši novac na starudije i onda ih proda po mnogo nižoj cijeni.
To radi sa novcem koji je namijenjen tebi. -Steve...
Sa 13 godina došla si kod mene sva histerična
i zamolila da živiš sa mnom... -Nisam bila histerična.
Jer se mama derala na tebe svaki dan. -Sa 13 sam te pitala drugi put.
Njen stresni život duhovnog iscjelitelja.
Ne vjerujem da sam rekla da si loš. Ako jesam, žao mi je.
Nešto ti se dogodilo u školi,
na jednom od glavnih predmeta u prvom semestru, koji svi polažu...
Pročitala sam Time. -Molim?
Imam pristup internetu u školi. Pročitala sam stari primjerak Timea,
i pitala mamu par stvari o obiteljskoj povijesti. -To je...
Time je napisao budalaštine. Nisi trebala to čitati.
Dva statističara sa Harvarda
su pokušala raščlaniti jednadžbu koju si ti smislio
kako bi dokazao da 28% Amerikanaca mogu biti moj otac. -Dušo, ja...
Moja majka možda jest problematična žena. Ali, što je tvoj izgovor?
Zato nisam oduševljena tvojom pričom, tata.
Znao si kroz što prolazim i ništa nisi učinio.
To te čini neviđenom kukavicom.
Čisto da znaš, "misliti" je glagol, pa "drugačije" ispada prilog.
Govoriš ljudima da misle drugačije.
Možeš pričati o Bauhaus pokretu,
Brownu i "Profinjenost je u jednostavnosti",
Izi Miaki uniformama, pjesmama Boba Dilana koliko god hoćeš,
ali ovo čudo liči na mikrovalnu.
Hej! -Kasnit ćeš.
Znaš li što "Lisa" predstavlja? -Molim?
Kompjutor. Lisa. Znaš li što predstavlja?
Oprosti zbog onog što sam rekla za iMac. Ne mislim tako.
Iza mojih leđa, u uredu, znaš li što je predstavljalo?
Lokalno Integrirana Arhitektura Sustava. Imala sam pet godina!
Zašto nisi mogao slagati? -Jesam.
Naravno da je dobio ime po tebi.
Lokalno Integrirana Arhitektura Sustava ništa ne znači.
Zašto si sve ove godine govorio suprotno?
Iskreno, ne znam.
Zašto si rekao da nisi moj otac?
Nisam znao bolje.
Prošlo je 9. Zakasnit ćeš. -Baš me briga.
Pišeš za Crimson. -Molim?
Apple odjeljak unije studenata sa Harvarda
mi kaže da pišeš za Crimson. -Da, malo. Pišem eseje.
Volio bih pročitati jedan. -Naravno.
Mislim, sada. Sada bih volio pročitati jedan od tvojih eseja.
Ma, daj. Trebaš ići na scenu.
iMac neće biti predstavljen dok mi ne pokažeš jedan esej,
tako da svijet čeka tebe.
Zaista mi je žao, ljudi! -Sretno.
Stavit ću glazbu u tvoj džep. -Što?
Sto pjesama. Tisuću. 500 pjesama.
Negdje između 500 i 1000 pjesama ćeš imati u džepu,
jer više ne mogu podnijeti da vidim taj walkman.
Nosiš ciglu koja pušta kasete. Mi nismo divljaci.
Smjestit ću tisuću pjesama u tvoj džep. -Možeš to učiniti?
Hoćeš li biti iza bine? -Hoću.
Pustite svjetla za prve redove.
Sjećaš li se slike koju si nacrtala na prvobitnom Macu?
Ja se sjećam.
Dame i gospodo... Steve Jobs.
Wozniak.
Prevela: Beca011 na hrvatski: ameo02
Preuzeto sa www.titlovi.com