Szia! Szenilla vagyok. Rövidtávú memóriazavarom van.
-Igen! - Pontosan ezt kell mondanod.
Jól van. Most úgy teszünk, mintha mi is gyerekek lennénk.
- Szia, Szenilla! - Szióka!
Van kedved bújócskázni?
Aha. Szeretem... Aha.
Elbújunk, számolsz, aztán megkeresel minket.
Oké, apa.
Nem, nem apa. Egy kedves hal vagyok, aki barátkozni szeretne, oké?
- Oké, apa. - Nem.
- Elbújok. - Számolj tízig!
Egy, kettő, három...
Négy...
Szeretem a homokot. Olyan puha.
Anya, játszhatok velük?
- Szenilla! Szenilla, kicsim! - Szenilla! Kismoszat!
Az áramlat, drágám.
Ne feledd, távol kell maradnunk az áramlattól!
Jól van, édesem, emlékszel a dalra?
Jön már az áramlat, hát mondd azt...
Hajrá!
Nem. "Jaj várj!" Oké? Próbáljuk meg még egyszer!
Jön már az áramlat, hát mondd azt...
Ott az áramlat!
Ott az áramlat. Ott az áramlat.
Ott már jön az áramlat. És nézd, ott az áramlat!
- Megint elfelejtettem? - Nem, nem. Nem.
- Ne aggódj miatta, drágám! - Semmi baj, kismoszat.
Mi lesz, ha elfelejtelek titeket? Ti el fogtok felejteni engem?
Jaj, kismoszat, dehogy.
Soha nem felejtünk el, Szenilla. És te sem felejtesz el minket.
SZENILLA NYOMÁBAN
Hahó!
- Hallottad? - Mi az? Mit hallottam?
- Stan, valaki hahózott. - Nem hallottam hahózást.
Nem tudom, Stan. Hahózni hallottam valakit.
Sok hal van itt. Bárki hahózhatott.
- Hahó! - Ott!
- Hol? - Ott! Pont ott!
- Hova nézzek? - Oda!
- Ó! - Hahó!
- Uram atyám, egy gyerek!
- Szia, kölyök! Itt vagyunk. Hahó! - Hahó! Szia!
Üdv! Szenilla vagyok. Tudnak segíteni?
Szia, Szenilla! Eltévedtél?
Igen, hol vannak a szüleid?
Nem emlékszem.
Körbenézünk. Ezek közt a halak közt vannak a szüleid?
Üdv! Szenilla vagyok. Tudnak segíteni?
Hogy?
Édesem, ezt már mondtad.
- Tényleg? - Aha.
Bocsánat. Rövidtávú memóriazavarom van.
- Jaj, ez borzasztó! - Rövidtávú memóriazavar?
Várj itt egy kicsit! Jól van, édesem?
- Stan! Stan! Stan! - Mi? Mi az?
Mit csináljunk? Szegény elveszett!
- Mit akarsz, mit csináljak? - Valamit tennünk kell.
- Semmire nem emlékszik! - Bárhonnan jöhetett.
Ma nem vagy valami nagy segítség. Szenilla? Édesem? Mi lenne, ha...
Elment. Hát ez nem jó. Hahó, Szenilla!
- Szenilla! - Szenilla!
Szenilla vagyok. Nem tudom, hol a családom. Tudna segíteni?
Szenilla vagyok. Rövidtávú memóriazavar...
Ússz és evezz! Ússz és evezz!
Ússz és evezz! Ússz és úszkálj! Ússz!
Üdv! Nem találom a családom. Tud segíteni?
Hol láttad őket utoljára?
Vicces történet, de nem emlékszem.
Jaj, aranyom, szeretnél velünk úszni?
A legjobb ajánlat, amit ma kaptam. Azt hiszem. Nem emlékszem.
Na, mindegy, köszönöm, de keresek valakit.
Nem emlékszem. Nem emlékszem. Nem emlékszem.
Üdv! Szenilla vagyok. Rosszat mondtam?
Vicc volt. Értem, nem jöttök vissza.
Épp kerestem valamit, és...
Hát remélem, megtalálod, amit keresel.
Ahogy én is. Van ötletetek, hogy mi az?
Bocsánat.
Jól van. Majd máskor. Ne legyél idegen, kedves idegen!
Mi?
Egy fehér csónak! Elvittek a fiamat! A fiam! Segítsenek! Kérem!
Vigyázat!
Ó! Bocsánat! Jól van?
- Elvitték. - Jól van.
- Eltűnt. - Semmi baj.
- Eltűnt. - Rendben lesz.
Nem, elvitték tőlem. Meg kell találnom a csónakot.
Csónakot? Láttam egyet!
- Tényleg'? - Igen. Erre ment! Kövessen!
Köszönöm! Nagyon köszönöm!
Egy évvel később
Klaus! Klaus, elég lapos a pinata.
Add a racsnis kulcsot! Meg tudom javítani. Aú!
Hé, Pizsi!
Srácok, arra gondoltam...
Szenilla! Még korán van. Menj vissza aludni!
És ne feledd: a tengeri rózsa csíp.
Igaz. Bocsi! Visszaalszom, visszaalszom.
Hé, Pizsi! Aú!
Aludj vissza! Ezt mondtam. Nagyon egyszerű. Alvás! Menj aludni!
Hé, Pizsi!
Ébren vagyunk. Ennyi volt. Ideje felkelni.
- És kerestünk is valamit. - Némót.
Igen. Mintha tegnap történt volna.
Nem mintha a tegnapra emlékeznék.
Mindegy, szerintem a négy cápa volt a legijesztőbb az út alatt.
Azt hittem, három cápa volt.
Nem. Biztos, hogy négyen voltak.
Amikor legutóbb mesélted, három volt.
Fiam, kettőnk közül ki úszta át az egész óceánt?
Hát Némó. Azért kellett átúsznunk az óceánt,
mert kerestük, szóval... Előbb ő úszott.
Ez jogos. Ugye?
Végre itt vagytok! Majdnem elkéstetek a kirándulásról.
Kirándulás? Szeretek kirándulni. Hova megyünk?
- Azt hittem, elmondtad neki. - Elmondtam!
- Szenilla! - Igen?
A tanár úrnak sok halra kell ma figyelnie.
Így jobb lenne, ha ma nem igazán lennél az osztállyal.
Ó! Hogyhogy?
Hát, tudod, néha nehezen emlékszel dolgokra.
Erre tisztán emlékszem. Igen.
Jól van. Nem te tehetsz róla, de gyakran elkószálsz.
Plecsni tanár úr pedig nem ér rá kósza halakkal foglalkozni.
Máshogy megfogalmazva: nincs elég segítsége.
Szegénykém. Annyira túl van terhelve.
- Tehát érted. - Teljesen megértem.
- Jól van. - Aha.
Azt szeretné, ha tanársegéd lennék.
Nem, nem egészen.
Nagyon megtisztelő. Még soha nem voltam tanársegéd.
Tanár úr! Segítsége akadt.
Ó! Okézsoké.
- Jól van, gyerekek. - Jól van, gyerekek.
- Eljött a nagy nap! - A nagy nap!
Kirándulás a mérgesrája-vonulásra.
Mérgesrája-vonulás.
Tudja valaki, miért vonulunk?
Gyerünk! Ezt tudnotok kell.
A vonulással mehetünk...
- Aludni! - Igen!
- Nem. - Nem.
- A homokba! - Nem! A vonulás a hazajutásról szól.
- Haza. - Ami az, ahonnan jöttetek.
Ahonnan jöttetek.
Ki mondja el nekem, honnan jött?
- Én egy nagy kőnél élek. - Három korallbarlangnyira lakom innen.
A mi házunk algás.
Szenilla, te hol nőttél fel?
Én? Nem tudom.
A családom! Hol lehetnek?
Segíthetek?
Bocsánat. Megint elfelejtettem? Tudjátok, rövidtávú...
Rövidtávú memóriazavarod van.
Hogy emlékszel a családodra, ha rövidtávú memóriazavarod van?
Jó kérdés. Néhány dologra azért emlékszem, mert, nos...
Egyértelműek. Mint az, hogy van családom.
Nyilván van, mert... Valahonnan jönnöm kellett, nem?
Mindenkinek van családja.
Lehet, hogy nem emlékszem a nevükre vagy az arcukra.
És lehet, hogy soha többé nem látom őket, de...
- Miről beszéltünk? - Anyukákról és apukákról.
Anyukák és apukák. Persze.
Miért beszélünk anyukákról és apukákról? Ó... Ó!
Az az óra. O-ó! Miért én? Na, mindegy.
Nagyon fiatalnak tűntök, de jól van.
Tudjátok, gyerekek, ha két hal szereti egymást...
Ezt most itt abbahagyjuk.
Felszállás, felfedezők! Itt a vonulási dal ideje.
Ó...
A tengeren hengerel, Egy percig sem vesztegel,
Tanuld meg és lásd, Gyere, ez a vonulás!
Ím egy tudományos tézis, Hogy a rája csuda precíz,
Oly jó, de hol a csapat? Ez szórakoztató, ó! Visszajöttem
Huszonkét fok körül van ez, de függ még a Napfénytől!
Gyerekek, távolabb a peremtől!
Hallottátok? Menjünk távolabb a peremtől! Gyerünk!
- Hát ez túl messze van. - Túl messze.
Gyerünk! Menjünk vissza! Visszafelé!
- Szeretném, ha mindenki rám figyelne. - Jól van, figyeljetek!
- Amikor erre jönnek a ráják... - A ráják erre fognak jönni.
Mire kell nagyon vigyáznunk?
Mire kell mindenkinek vigyáznia? Hm?
- Az áramlattal! - Pontosan.
Pontosan. Az áram... Az áramlat?
A csapkodás által létrejövő áramlat nagyon erős.
Ha nem figyeltek, könnyen beszippanthat...
Tanár úr! Honnan tudják a ráják, hogy hova kell menniük?
Az ösztöneik segítenek, Némó.
Az ösztön mélyről jövő hang, ami olyan ismerős, hogy muszáj hallgatni rá.
Mint egy dal, amit régóta óta ismersz. Én hallom is az enyémet!
A szív vigyáz ma ránk, Hisz ő ad jó irányt!
Együtt mozdul, együtt Úszik minden porcikánk!
Vár a szép hazánk!
És nem baj, ha lesz Néhány hosszú éjszakánk!
Ha hív a szép hazánk. Már bármi várhat ránk!
Hív a szép hazánk!
A szív vigyáz ma ránk, Hisz ő ad jó irányt!
Együtt mozdul, együtt úszik minden porcikánk!
Jön már az áramlat, hát mondd azt...
Szenilla!
Szenilla! Szenilla!
- Meghalt? - Dehogy halt meg.
- A csudába! - Hagyjátok levegőhöz jutni, gyerekek!
A kaliforniai Morro Bay ékköve.
A kaliforniai Morro Bay ékköve?
Eszembe jutott valami, úgyhogy...
Eszembe jutott valami!
Tényleg eszembe jutott valami! Valami fontos.
Valami fontos? Micsoda? Mi volt az?
Nem tudom, de még mindig érzem. Itt van a nyelvem hegyén.
Hát, köszönjük, Plecsni tanár úr!
Próbáld meg felidézni! Szenilla, ne légy olyan, mint Szenilla!
Nem tudom... Nem... Várjunk!
- Ó... ó! - Mi az? Eszedbe jutott?
Nem, még nem. Volt valami... Valami...
Ó! Volt valami a...
A kaliforniai Morro Bay ékkövével.
A családom! Emlékszem a családomra!
Tudom, hol vannak. Meg kell keresnem őket.
Srácok, segítsetek! Srácok! Srácok! Hahó!
Srácok! Hol vagytok?
- Szenilla! - Hahó!
- Szenilla! - Hova tűntetek?
- Te tűntél el. - A szüleim. Eszembe jutottak.
Micsoda? Mi jutott eszedbe?
Hát ők! Anya és apa.
Van családom. Nem tudják, hol vagyok. Menjünk! Indulnunk kell.
Szenilla, nem! Ez kész őrület! Pontosan hova akarsz menni?
A Balti-tenger drágakövéhez?
- A kaliforniai Morro Bay ékkövéhez. - Igen!
Szenilla, nem! Kalifornia az óceán másik felén van.
Jobb, ha indulunk is.
Miért akar valaki mindig elmenni, amikor a zátony széléhez érünk?
Nem élvezhetnénk inkább a kilátást?
Kit érdekel a kilátás, amikor eszembe jutott a családom?
Nem! Eleget úsztunk már. Többé nem szeljük át az óceánt.
Az utazás lényege pont az,
-hogy többé ne kelljen utazni. - Jó, de...
- Szenilla, figyelj... - Kérlek!
Csak azt tudom, hogy hiányoznak.
Nagyon-nagyon hiányoznak. Nem tudtam, ez milyen érzés.
Te tudod, ez milyen érzés?
Igen, tudom, milyen érzés.
Ezt nem akarom elfelejteni. Valahol ott van a családom.
Pizsi, kérlek, egyedül nem fogom megtalálni őket.
El fogom felejteni. Segíts megkeresni a családom, kérlek!
Igen, apa, te át tudsz vinni minket az óceánon, ugye?
Nem.
De ismerek valakit.
Juhú! Sirály, sirály, sirály!
Nagyon beteg! Nagyon beteg!
Tudom. Nagyon beteg, mi?
Nem! Én leszek nagyon beteg.
Ilyen a kaliforniai áramlat, haver. Van benne kakaó.
Irány fel, haver!
Haver, ha hánynod kell, a kedvemért
menj a páncél hátuljába, hajolj ki, és távolra célozz!
Mi ezt úgy hívjuk: "haletetés".
Pontosan, Szotyi!
Most a szüleimet fogjuk keresni az Atlanti-óceán brossánál, vagy a...
- A kaliforniai Morro Bay ékkövénél. - Ez az!
Hogy fogod megtalálni a szüleidet?
Emlékszel arra, hogy néznek ki?
Új nekem ez a memória dolog, szóval nem biztos,
de valami azt súgja, hogy kékek, egy kis... sárgával, talán.
Ez logikus.
De biztosan felismerem őket, ha találkozunk. Hisz a családom.
Amúgy meg egyszer bőven elég átúszni az óceánt.
Egyszer!
Mindjárt a kaliforniai Morro Bayhez érünk, tesók.
Juhú! Keressük meg a családomat!
Menj! Menj! Menj, menj, menj!
- Gyerünk, apa! - Ne lökdöss, Némó!
Viszlát, Kis Kékség! Találd meg a szüleid!
És sok sikert a "haletetéshez"!
Késő. Már nem éhesek.
Ó!
Ez ismerős. Anya! Apa!
Ne! Szenilla! Szenilla! Várj!
Anya! Apa!
Hagyd abba! Tényleg azt hiszed,
hogy a szüleid majd itt lebegve várnak rád?
Nem tudom, de csak egy módon deríthetjük ki. Anya! Apa!
- Hangosabban, Szenilla! - Anya! Apa!
- Pszt! - Ez mi volt?
Várjunk csak! Már hallottam ezt. Emlékszem, hogy valaki pisszegett.
Igen, így van. Én voltam. Egy perccel ezelőtt.
Pszt!
Kérem! Nem látta valaki anyut és aput?
A nevük Jenny és Charlie.
Pszt!
Jenny és Charlie.
Micsoda? Jenny és mi?
Így hívják őket! A szüleim Jenny és Charlie!
- Szenilla, várj! - Jenny!
Megállhatnánk egy percre, hogy kitaláljunk valamit?
- Jenny! Charlie! - Pszt!
- Megőrültél? - Bocsánat, csak kicsit izgatott.
- Jenny! Charlie! - Szenilla, ne kiabálj!
Nem jó ötlet, hogy egy új környéken
ennyire felkelted magadra a figyelmet.
Nem értheted. Emlékszem a neveikre! Jenny! Charlie!
Ezek a rákok helyiek, és szerintem okkal pisszegnek.
Lehet, hogy valami veszélyes van itt.
Mondjuk egy egyszemű,
csápos, ijesztő izé?
Hát, ez elég konkrét, de ilyesmire gondoltam, igen.
Általánosságban nem jó ötlet...
Uram atyám! Jól van.
Félreértés történt. El is megyünk innen. Ha életben hagysz...
A bálványunk leszel. Építünk egy... Szereted a szobrokat?
Ó! Ó! Hú! Ússzatok az életetekért!
- Némó! - Némó!
Apa!
- Némó! - Apa!
Ne!
Némó, kapaszkodj belém, ne engedj el!
Apa!
Ne, ne! Ne!
Szenilla! Szenilla, lassabban! Már nem kerget.
Biztos?
Jenny és Charlie. Jenny és Charlie!
Eszembe jutott a nevük! Tovább kell mennünk. Közel vagyunk.
- Hm? - Némó, jól vagy?
Uram atyám! Némó! Jól vagy? Mi történt?
- Ne most, Szenilla! Kérlek! -ó, jaj.
- Némó. Ó, jaj. Ó, jaj. - Jól vagyok.
Ó, Némó. Sajnálom. Jó. Sajnálom.
Uram atyám! Némó, jól vagy?
Azt mondtam: "Ne most." Elég volt.
Igen? Ó, ne! Rendbe hozom. Menni fog. Hozok segítséget.
Tudod, mit, Szenilla? Menj oda, és várj!
Menj oda, várj, és felejtsd el! Az nagyon jól megy.
Igazad van. Nem tudom, miért gondoltam, hogy menni fog.
Hogy megtaláljam a családom. Nem megy. Sajnálom. Rendbe hozom.
- Jól vagyok. - Hozok segítséget, jó?
Jó? Az menni fog. Rendben lesz, Némó.
Hahó! Van itt valaki? Hahó!
Akárki! Hahó! Bárki!
Üdv!
- Hahó! - Kautzky Armand vagyok.
Ó! Szia, Armand! Segítségre van szükségem.
Kértek, csatlakozz hozzánk!
Ó! Jó, jó, jó.
Fedezzük fel a Csendes-óceán nagy csodáit,
és a számtalan káprázatos életformát!
Tekintsük meg a fenséges fehér delfint!
Kautzky Armand, hol vagy?
Szenilla! Hát itt vagy!
Srácok! Itt a segítség. Kautzky Armand megmondja, hol vagyunk.
Vigyázz!
- Ezt nézd! - Nem tisztelik a vízi életet.
- Pizsi! Némó! - Szenilla!
Ne, ne, ne! Már megint! Már megint!
Vigyük be, megnézzük, hogy van!
Szenilla! Szenilla!
Ne aggódj, Szenilla! Nyugi! Megtalálunk!
Üdvözöllek a Tengeri Élővilág intézetben.
A mottónk így szól: Kimentés, rehabilitáció és hazatérés.
Pizsi! Némó!
Hahó! Hahó! Tud segíteni?
Én segítsek?
Mi? Mi történik? Segítség!
Ezzel végeztünk is.
Hagyd már abba! Tudós vagy. Már megbeszéltük.
Jaj, ne már! Ez vicces.
Ó, jaj. Jól van. Ez... Nem lesz baj, csak kell találnom egy kiutat, és...
Ha lenne egy... Szedd össze magad, szedd össze magad!
Jól leszel, minden jó lesz, pozitív gondolkodás!
- Hé, te! - Ó!
Kerge!
Ó, hála az égnek! Üdv, Szenilla vagyok, és...
Én meg Hank. Mennyire vagy beteg?
Beteg? Beteg vagyok?
Miért lennék karanténban?
Ne! Mennyi időm van? Meg kell találnom a családom.
Nyugi! Nem kell pánikba... O-ó! Ez nem jó.
Mi? Mi az? Mi történt? Mi ez?
Az ott rossz hír.
Ilyen címkével jelölik azokat, akik nem bírják az intézetet.
Elszállítják őket. Egy ócenáriumba.
Clevelandbe.
Az itteniek visszamennek az óceánba. A clevelandiek örökké ott maradnak.
Cleveland? Nem! Nem mehetek a Clevelandbe.
El kell jutnom a családomhoz, a kaliforniai Morro Bay ékkövébe.
Ott vagy. A Tengeri Élővilág Intézetben.
A kaliforniai Morro Bay ékköve. Itt vagy.
Innen származom? Itt vannak a szüleim. Meg kell találnom őket.
Melyik csarnokból jöttél?
Várjunk, egy csarnokból jöttem? Melyikből? Oda kell jutnom.
Hát ez nehéz kérdés, kölyök.
Hacsak... Nem. Nem működne. Őrült ötlet.
Mire gondolsz? Mondd! Nem zavar az őrület.
Azt látom. Csak egy dolog jut eszembe,
ami segíthet visszajutni. Elveszem a...
Igen! Remek ötlet. Elviszel hozzájuk. Miért nem gondoltam erre?
Nem, nem, nem. Ha elveszem a címkét,
átvehetem a helyed a szállítókocsin, te meg visszamehetsz,
hogy megtaláld a családod. Csak oda kell adnod a címkét.
Címke? Címke van az uszonyomon!
Hogy felejthetted el, hogy ott van?
Ó, ne! Bocsánat. Rövidtávú memóriazavarom van.
Nem emlékszel, miről beszéltünk?
Nem, bizony. Gőzöm sincs. Miről beszéltünk?
Oda akartad adni a címkét.
Kezdem megkedvelni a címkét. Minek az neked?
Hogy elmehessek...
Hogy elmehessek Clevelandbe.
Cleveland? Jókat hallani róla. Miért akarsz odamenni?
Mert ha itt maradok, visszatesznek az óceánba.
Szörnyen rossz emlékeim vannak róla.
Egyedül akarok élni, üvegdobozban.
Ennyit akarok. Úgyhogy add a címkét!
Hé, ne nyúlj a címkéhez!
Figyelj...
Nem dolgozom itt, úgyhogy nincs saját térképem a helyről.
Térkép! Jó ötlet.
Elviszel a térképhez, én meg rájövök, hol vannak a szüleim. Ó, jaj!
Jól van. Ha elviszlek a családodhoz, odaadnád a...
Nincs sok mindenem. Mit szólnál a címkéhez?
Remek ötlet.
Biztos, hogy ezt mondtam?
"Menj oda, várj, és felejtsd el! Az nagyon jól megy."
- Igen, apa. - Ezt mondtam?
Ezt. Aztán Szenilla a felszínre úszott,
és elvitte egy...
Jó, ne mondd még egyszer!
Csak az az egy rész érdekelt, mert ha azt mondtam...
Amiben amúgy nem vagyok biztos. De az bók volt, mert...
Megkértem, hogy várjon, és azt mondtam: "Az nagyon jól megy."
Tehát... ó, az én hibám!
Az én hibám, hogy elrabolták, és ide hozták erre a helyre!
Mi van, ha ez egy étterem?
Hé! Ti ketten! Csend legyen!
Aludni szeretnénk! Megzavartátok a kedvenc álmomat!
Azt, amikor ezen a sziklán fekszel?
- Igen. - Ó, az tényleg jó álom.
- Az, ugye? - Az egyik kedvencem.
- Elnézést! Jó napot! Épp... - Fiam! Fiam!
Azok oroszlánfókák. Vérbeli ragadozók.
Bármikor lecsaphatnak.
Nem tűnnek túl kicsapongónak.
Így akarnak csapdába ejteni.
Csak maradj mögöttem, és hagyd, hogy én beszéljek!
Elnézést! Aggódunk a barátunk miatt. Ez egy étterem?
Haver, ez nem étterem. A barátotok jól van.
- Biztos? - Ez egy halkórház.
Ahogy Kautzky Armand is mondja: kimentik, rehabilitálják és hazaengedik.
Gyorsan kiengedik. Mi már csak tudjuk.
- Orrparazita. - Vérszegénység.
Helyrehozzák és kiengednek.
Ó, hála az égnek!
Így van. Aggodalomra semmi...
- Gerald, húzz a sziklánkról! - Kopj le! Tipli! Tűnés!
- Kopj le! Húzz el innen! Le! - Le! Le! Le! Le!
Aggodalomra semmi ok. Ez a Tengeri Élővilág Intézet.
A kaliforniai Morro Bay ékköve.
Igaza volt. Úgy tűnik, Szenillának más is megy az elfelejtésen kívül.
Köszönöm, Némó! Ez most jól esett.
Hogy juthatunk be?
Várjunk csak! Ti be akartok jutni?
Bármi áron. Bent van a barátunk. Egyedül.
Fél. Fogalma sincs, mit tegyen.
Tudunk segíteni.
- Tényleg? - Urrú! Urrú! Urrú!
- Mit csinálnak? - Fogalmam sincs, de rosszul hangzik.
- Ott vagyunk már? - Pszt! Halkabban!
Hank, örülök, hogy találkoztunk. Mintha a sors akarta volna.
Már ezredszerre mondom: nem a sors akarta.
O-ó! Már mondtam, hogy "sors"? Sajnálom.
Csak annyira izgulok a szüleim miatt.
Azt sem tudom, mikor láttam őket utoljára, mert...
-tudod, rövidtávú... - Rövidtávú memóriazavarod van.
Elég a dumából, jó? Utálok beszélgetni.
Nem szeretem a csevegést. "Hogy vagy? Ó, nagyon jól."
"És te? Én is jól vagyok." Hát képzeld, senki sincs jól.
Ó, nagyon jól. És te?
- Hank, nézd, ott egy térkép! - Pszt!
A terv az, hogy megnézed és rájössz, hol laknak a szüleid.
Én meg Clevelandbe megyek. Világos?
Világos. Mi volt az első rész? - Ahj.
Mi? Megint megszökött a polip?
Hűha! Mennyi csarnok van!
Hogy lehet egy nap alatt bejárni őket?
- Válassz már! - Jó.
Mondd mindenkinek, hogy figyeljenek!
Ma kellene visszaengednünk a polipot az óceánba.
Persze, hogy nem láttam. Ha keresném, már meglenne.
Hank! Hát itt vagy!
- Siess! - Jó. Jó.
Gy. "Gy"-vel kezdődik. Gyere, ká, zó, na. Gyerekzóna!
Ne! Gyereket ne! Fogdosni szoktak.
Nem válok meg miattad még egy csáptól.
Nincs meg egy csápod? Akkor nem nyolckarú polip vagy,
csak hétnyolcad-karú polip.
A számolás még megy.
- Siess már! - Jó.
Utazás a... Hé, nézd! Kagyló.
Hé, nézd! Kagyló! Tessék, apa, itt egy kagyló.
Ügyes vagy, Szenilla! Találtál még egyet.
- Tényleg? - Igen, tényleg.
Egyre ügyesebb vagy, Szenilla.
Hé, nézd! Kagyló!
- Hé, itt lakom. - Igen! Igen, ez igaz.
- Szeretem a kagylókat. - Tudom, aranyom.
Szerinted tudnál nekem még egy kagylót keresni?
A lila a kedvencem.
Oké, anya.
Anya. Lila kagyló. Lila kagyló! Otthon volt egy lila kagyló!
És? A csarnokok felében van lila kagyló.
Nem, nem. Nem érted. Már emlékszem anyára.
A lila kagylók voltak a kedvencei, és aranyosan nevetett.
Apa pedig nagyon barátságos volt.
Most meg elkapnak az emlékeid miatt.
Még mindig hiszel a sorsban?
- Hank, meg kell találnunk őket! - Csend!
Központ, itt Carol.
Azt hiszem, megvan az eltűnt polip. Vége.
- Látod, mibe kevertél? - Bocsi.
Ez nem lehetne rosszabb.
Hm. "Sors." Sors.
Hank, támadt egy ötletem. Bújjunk el a vödörben!
- Nem. Állj le! - Rá van írva, hogy "sors", és...
- Nem, nem, nem. - A vödörbe kell bújnunk.
- Én ugyan nem megyek a vödörbe. - Én... megyek... is... a... vödörbe. Pá!
Helló, srácok! A családomat keresem. Jó ötlet. Tetszhalott.
Bocsi, de pislognom kell. Ti hogy tartjátok ilyen sokáig nyitva?
Hé, srácok! Várjunk csak!
A következő vendégünk már régóta itt él.
Egy cetcápa. Sorsnak hívják.
Sors? Komolyan?
Észrevehetitek, hogy nagyon rossz a szeme,
és nehezen tájékozódik. Ó! Már jön is.
Ú! Sors. Te hal vagy?
Várjunk! Mi?
- Szia! Üdv! - Jaj! ó! Jaj!
Jól van, megyek veled.
- Elnézést! - Az a kék folt beszél?
- Segítenél? Elveszítettem a családom. - Elveszítetted?
Nos, hosszú történet,
és igazából egy részére sem emlékszem.
Jaj, ez nagyon szomorú. Te szegé...
Bocsi. Nem úszok jól. Elég rosszul látok.
Ó, szerintem gyönyörűen úszol.
Nem is láttam halat így úszni.
Köszönöm.
Szívesen.
Várj! Mondd még egyszer!
Szívesen.
- Szenilla? - Igen.
- Szenilla! - Igen.
- Régen barátok voltunk! - Nem!
- Szenilla, én vagyok az, Sors! - Ismersz engem?
Persze! A csöveken át beszélgettünk, amikor kicsik voltunk.
- Csőbarátok voltunk! - Tényleg?
- Jaj, nagyon szép vagy. - Tudod, honnan jöttem?
Igen, a Nyílt Óceán csarnokból.
A Nyílt Óceán csarnokból jöttem?
Akkor a szüleim is ott vannak. Mennünk kell. El tudsz vinni oda?
Elég nehéz itt utazni, ha bálna vagy.
Elhalkulnátok egy kicsit? Fáj a fejem.
- Ő kicsoda? - A szomszédom, Béni.
Fejsérüléssel hozták be.
Tudom, hogy rólam beszéltek.
Azt hiszi, nem jó az echolokációja,
de hallottam az orvosokat. Semmi baja.
Minden egyes szót hallok, amit kimondasz.
Mi az az echolokáció?
Béni elvileg ki tud adni egy hangot, és a visszhang segít
meghatározni távoli dolgokat. De állítólag még "gyógyul".
Már biztos, hogy rólam beszélsz. Tényleg nem megy az echolokáció.
Nincs kedvem ehhez a beszélgetéshez. Nincs.
Nagyon erősen beütöttem a fejem. Nézd, mennyire bedagadt!
Alapból ilyen fejed van! Hiszen beluga vagy!
Echolokáció. Mint a legerősebb szemüveg a világon?
- Mi? - Mi az a szemüveg?
Kiadod azt a hangot, hogy "hú", és látsz dolgokat. Ezt miért tudom?
Ó. Ez érdekes.
Hát itt vagy! Figyelj, kvittek vagyunk.
Elvittelek a térképhez, most kérem a címkét!
Ne, várj! Tudom, hol vannak a szüleim. A...
Mi a neve? A hely... Nyíló kazán?
- Nyílt Óceán. - Nyílt Óceán!
Nyílt Óceán! Az tudom, hol van.
Van mellette egy csarnok, a... Nem érdekel.
Nyugi!
Ha el akarsz jutni a Nyílt Óceánhoz, menj a csöveken keresztül!
- A csöveken keresztül. Remek. - A csöveken keresztül?
Igen. Kétszer balra, aztán egyenesen, és kész.
Ó, hát ez sok információ volt. Megjegyezted, Hank? Az egészet?
- Igen. - Remek! Menjünk!
Én nem megyek veled. Nem férek be. Egyedül kell menned.
Hát... Ez... Én... Nem fog menni, nem tájékozódom valami jól.
Kár. Megegyeztünk. A szüleidet keresed?
Így jutsz el hozzájuk. Most add a címkét!
Hank, nem mehetek egyedül. El fogom felejteni, merre tartok.
- Az a te bajod. A címkét! - Nem mehetek oda.
- Sajnálom, de nincs más megoldás. - Nincs más megoldás.
- Nyugalom! Ne ijedj meg!
Semmi baj. Az élet nem mindig könnyű. Nem igaz, Charlie?
Ez igaz. Ha valami túl nehéz, a legjobb, ha feladod.
- Charlie! - Vicc volt. Vicceltem!
Csak vicceltem. Vicc. Vigyázat, itt a humorzsák!
Vicc. Értem.
Látod, kismoszat? Mindig van más megoldás.
Köszi, apa!
Köszi, apa! Nem! Apa azt mondta, mindig van más megoldás.
- Hogy mi? Nincs más megoldás. - Nyílt Óceán. Nyílt Óceán.
Nyílt Óceán. Szerintem az az épület lesz az.
Az a fura formájú, kerek izé. Mint Béni feje.
- Hogy? - Mindig van más megoldás. Mindig...
Ott! Utánam, srácok! Tudom, hogy juthatunk el az ír porcelánhoz.
- Nyílt Óceán. - Pontosan.
Srácok! Tudjátok, hogy nem tudok átúszni, ugye?
Urrú! Urrú! Urrú!
Nem értem, ezzel hogy juthatnánk be. Mit csináltok egyáltalán?
Most hívjuk ide.
Idehívjátok? Kit hívtok ide?
Fiúk, ő itt Becky.
Repülés? Nem, nem, ez nekem új.
Mondjátok meg neki, hogy köszönjük! Mindent beleadtatok, tényleg.
De nincs olyan módszer, ahol mondjuk úszni kell?
Abban jobbak vagyunk.
A barátotok biztosan karanténban lesz.
Oda viszik a beteg halakat.
Oda pedig csak egy valaki tud bejutni, mégpedig Becky.
Üdv, Becky! Aú! Ne! Legyen inkább Böki, mert ez nagyon fáj.
Szerintem kedvel, apa.
Becky, életem! Ez a két kedves hal szeretne bejutni a karanténba.
Ráérsz ma, Rebecca kedvesem?
Becky... Belefér az idődbe? Aú!
Nem érti, amit mondok.
Csak be kell vésődnöd, haver.
- Bevé... Mi? - Bevésődni.
Nézz a szemébe, mondd, hogy "Urrú", és rád hangolódik.
- Nézz a szemébe! - Igen.
Némó, szerintem más terv kellene.
Olyan, ahol vízben maradunk, és nem őrültekkel vagyunk.
Mert ez a madár... Hát, nincs ki mind a két szárnya!
Persze, apa. Közben Szenilla meg elfelejt minket.
Ahogy mondtad, abban jó.
Legyen!
Oké, belenézni a szemébe. Melyikbe?
Válassz egyet, haver!
Becky!
Urrú! Rurrú, Becky!
Ez remek.
Pontosan hogy is fog Becky bevinni minket?
Ó, igen. Majdnem elfelejtettem. Gerald!
- Hm? - Igen, Gerald.
- Gyere, haver! - Hm?
Gyere, Gerald! Add a vödröt, és felülhetsz a sziklára.
- Igen, Gerald. Megesküszünk. - Hm.
Úgy bizony. Pattanj fel!
Gyerünk! Menni fog.
Így bizony.
Nehogy megkarcold a feneked!
Köszönjük szépen, Gerald!
Most már üdvözlünk a sziklán!
Kényelmes, mi?
- Ennyi volt! Tűnés! Le! Le! Le! - Vége! Húzz innen, Gerald! Le!
Ne már, ez őrület! Miért beszélnek mindig rá az ilyenekre?
Sok sikert!
Jó, ha szólok, te...
Igen, tudom. Jelzek egy nagy loccsanással.
Figyelek. Még ne. Még ne.
- Mehet? - Várj, amíg Sors jelez!
Mondhatok valamit? Nem értem, miért csinálod ezt.
Ezt hogy érted?
Bajba kerülni másik halak felleléséért...
Ha rövidtávú memóriazavarom lenne,
elúsznék a távolba, és mindent elfelejtenék.
Én nem akarom ezt. A családomat akarom.
Én nem, kölyök. Nem akarok aggódni senki miatt.
Szerencsés vagy. Nincs emlék, nincs probléma.
Hm. Nincs emlék, nincs probléma.
Még mindig ne. Még mindig ne.
Nem kell mondanod, mikor nem...
- Ne... - Akkor szólj, ha csinálhatom!
Oké, mehet! És... Várj!
"Mehet, és várj!" Most komolyan?
- Oké, háromra! - Csak mondd, hogy mehet-e!
- Mehet! Most, most! Rajta! - Mi? Oké.
- Azta! Nézd már! Egyszerűen... - Ez a jel.
Menj, menj, menj! Ez a jel!
Ne feledd: Sors azt mondta, kövessük a jeleket a Nyílt Óceán csarnokig.
Én semmit nem látok, úgyhogy neked kell figyelned.
Értem. Kövesd a jelet a Nyílt Óceánig!
Ismételgetni fogom, jó? Úgy működni fog.
Kövesd a jelet a Nyílt Óceánig! A Nyílt Óceánig!
Jobbra! Kövesd a jelet a Nyílt Óceánig!
Kövesd a jelet a Nyílt Óceánig! Kövesd a jelet a Nyílt Óceánig! Balra!
- A Nyílt Óceánig! - És ne menjünk senkinek, jó?
Főleg gyereknek ne. Még megfogdosna.
Pszt! Ne zavarj össze!
Jaj, szegény gyerek! Felveszem neked. Tessék, itt... ó!
Olaj!
Merre megyünk? Merre megyünk?
Ó, bocsi. Kerestem, kerestem...
Rurrú, Becky! Bárhol letehetsz. Megoldjuk.
Várj, apa! Szerintem keres egy helyet.
Össze van zavarodva, Némó. Azt sem tudja, merre nézzen.
Becky, várj! Mit csinálsz? Urrú! Urrúrúrú!
Oké. Tartottunk valamerre. Az a kérdés, hogy merre.
Merre menjünk? Látod a jelet?
Keresem, keresem. Valami, amivel eltalálok a családomhoz!
"A világ legerősebb szemüvege"
Ezt már hallottam. Hol hallottam? Egy másik emlék.
Hank, arra kell mennünk! Balra! Menj balra!
Becky! Urrú! Urrú!
Nem hall téged, apa.
Jól van. Új terv. Közelebb kell jutnunk, hogy halljon minket.
Nem jó ötlet mozgatni a vödröt.
Némó! Becky teljesen el van veszve.
Csak bízz benne, apa!
Bízni? Hogy megfeledkezzen rólunk?
- Én bízom Beckyben. - Bízol benne? Egy poharat eszik!
Becky! Becky! Urrú! Hú!
AJÁNDÉKBOLT
Hát, legalább már nem a vödörben vagyunk.
Vagy a karantén tetején.
Most kezdődik a vidrabébik beszélgetése.
Köszönjük, Kautzky Armand! Ki szeretne a vidrákról tanulni?
A világ legerősebb szemüvegét keressük.
Vidrák!
- Elkezdődött az ölelkezés! - Ölelkezés! Benne vagyok!
Hol vagyunk? Közel járunk a Nyílt Óceánhoz?
Igen. Szerintem... Nem tudom. Megláttam a másik jelet, és...
Mi? Milyen jelet?
"A világ legerősebb szemüvege."
Mi? Miről beszélsz? Miért azt a jelet követjük?
Hát, mert eszembe jutott.
Nem. Nem ez volt a terv. Aú!
Jól van, ennyi volt! Vesztegeted az időmet!
- Várj! Ne! - A szállítókocsi hajnalban indul,
és nem fogom lekésni, úgyhogy add a címkét!
Várj! Eszembe jutott az a jel.
- És? - Egyre több minden jut eszembe,
és azt hiszem, javul a memóriám. Szerintem...
Nem! Nem jó a memóriád. Semmire nem emlékszel.
Szerintem ezért veszítetted el a családod!
Jól van, figyelj! Nyugodjunk le! Add oda a címkét, és...
Ahhoz képest, hogy három szíved van, nem vagy valami kedves.
Három szív? Miről beszélsz? Nincs három szívem.
- De van. - De nincs!
- De van! - De nincs!
- De! - Hagyd abba!
Napi tény: a polipnak három szíve van.
Kettő a kopoltyúkba pumpál vért,
-egy az egész testbe. - Várj!
Gyerek Zóna
Három szívvel nem kéne ilyen gonosznak lenned.
És gonosz voltál, hogy azt mondtad, elveszítettem őket!
HALFOGDOSÓ
Nem veszítettem el őket! Hank!
Hank! Hank!
- Keszek. - Nem. Nem keszeg. Ő egy polip.
- Keszek. - Polip. Hank.
- Kezek! - Kezek? Ó, ó, ó, kezek!
Hank! Hank!
A karom!
Hank!
Hol vagy? Hank! Ó! Segítene? Keresem a...
Segítsen! Eltűnt a barátom, Frank. Bocsi, nem is Frank.
Túl közel vagy!
Egy nyolckarú polip. Nem... Hétnyolcad-karú polip. Igen.
Hétnyolcad-karú. Hétnyolcad-karú. Hétnyolcad...
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hé... Hétnyolcad-karú! Elbújt!
Hank! Gyerünk! Hank! Tűnjünk innen!
Szenilla, mit művelsz?
Hank! Mi a terv?
Az, hogy örökre itt maradok.
Jól van. Jó terv.
Ne haragudj! Ne haragudj, Hank! Nem emlékszem tisztán.
- Kicsim, kicsim! - Vigyázz, kismoszat!
Nézz az orrod elé!
Bocsánat, apa. Bocsánat, hogy nem emlékszem tisztán.
Ó, kicsim! Kicsim, nem kell bocsánatot kérned.
Tudod, mit kell tenned? Ússz és evezz!
Igen.
Erre biztosan emlékezni fogsz, mert...
Éneklünk egy dalt róla.
Ússz és evezz, Ússz és evezz,
Rajta, ússzunk, ússzunk,
Mert mást mit tehetünk? Hát ússz, ússz!
Ússz és ússz és ússz!
- Csak ússz! Ússz! - Úszkáljunk, csak úszkáljunk!
A szüleim tanították a dalt! Együtt énekelte a család.
Végig azt hittem, csak kitaláltam!
- Milyen dalt? - Ússz és evezz!
Hank, csak úsznunk és eveznünk kell.
Mi? Dehogy! Figyelj, túl veszélyes megmozdulnunk.
Nem, te figyelj rám! Tudom, hogy félsz, de nem adhatod fel!
Kövess!
Ússz és evezz, Ússz és evezz!
Anya írta ezt a dalt,
Innen ez minket messze hajt!
Énekelj te is, Hank! Gyerünk!
Jövök, anya! Jövök, apa!
- Nem lesz baj. - Állj!
- Hm? - Vissza!
Vissza!
Erre vannak a szurkálók. Szurkálók.
- Szurkálók? - Kézbecsapódás!
Elég!
Ó, ez meg mi?
Bocsi!
Semmi baj. Bárkivel megeshet. Nem kell szégyellni.
Hank! Ó, Hank! Hát itt vagy.
Hű! Kihoztál minket.
Igen, ki.
Kihoztam magunkat.
Igazából miattad is kerültünk be.
De anélkül most nem lennénk itt.
ECHOLOKÁCIÓ
NINCS ENNÉL ERŐSEBB SZEMÜVEG A VILÁGON
Echolokáció. Echolokáció!
Nincs ennél erősebb szemüveg a világon. Megtaláltuk!
Nem. Azt találtuk meg.
Íme, a Nyílt Óceán.
Otthon.
Urrú! Urrú, Urrú! Urrú! Urrú!
Urrú! Urrú! Urrú, Urrú!
Apa, elég! Nem fog visszajönni.
De, talán igen. Urrú, Urrú!
Apa! Elhitetted vele, hogy nem képes rá.
Nem Beckyre gondolsz, ugye?
Hiányzik Szenilla.
Nekem is.
Nagyon aggódom érte.
Inkább neki kellene aggódnia értünk.
Ha itt lenne, biztos tudná, mit tegyünk.
Nem tudom, hogy képes-e rá.
Szerintem ő sem tudja, apa. Csak cselekszik.
Gondolkodnunk kell.
- Mit tenne Szenilla? - Mit tenne Szenilla?
Igen! Mit tenne Szenilla?
Felmérné a helyzetet, kiértékelné,
aztán megnézné, mik a lehetőségek...
Apa, ez az, amit Pizsi tenne.
Igen, ezt tenném én. Ő nem gondolkodna ennyit.
Megvalósítaná az első lehetséges ötletet, és...
Szenilla megtenné.
Kapaszkodj, Némó! Hú!
Működik! Hú!
Csak zihálj tovább!
- Jól vagy? - Igen! Most mit tenne Szenilla?
Ki az a Szenilla?
Ó, egek! Mennyire örülünk neked!
Örültök? Én örülök nektek!
Évek óta nem beszélgettem senkivel.
Évek? Hűha!
Sajnos sietünk. Mennünk kell, mert...
Miért kellene mennetek? Most érkeztetek.
Maradjatok egy keveset! Meséljetek magatokról!
Jó lenne, de a fiammal a karanténba kell jutnunk, úgyhogy...
-.Jó lehet, hogy van gyermeked. - Igen, az is.
Nekem persze nincs családom. Egyszer randiztam egy fésűkagylóval.
- Ez elbűvölő, de... - De a fésűkagylók látnak.
És rám nem tudott úgy tekinteni. Csak vicc volt!
Nem az, hogy van szemük. Tényleg van nekik.
És a lelkedbe látnak, aztán összetörik a szíved.
Ó, Vénusz! Miért? Miért?
Most mit tenne Szenilla?
Tarts most velünk, és fedezzük fel az óceánok csodálatos világát!
- Jól van, Hank, kövess! - Egy pohárban vagy.
Igaz. Akkor majd követlek én.
FELÜLETLAKÓK
- Várjunk csak! - A polipnak három szíve van.
Hm. Ez érdekes.
-Itt vagyunk. Ez a valóság. - Pszt!
Hát, úgy tűnik, itt vagyunk. Most el kell érnem a kocsit.
Várj! Várj! Akartam adni valamit.
- A címkét. - A címkét. Tényleg!
Szerintem téged nem foglak elfelejteni.
Ez most jól esett a szívemnek, kölyök.
Mind a háromnak.
Én se foglak egykönnyen elfelejteni.
A szüleim tényleg ott lent vannak.
Minden rendben?
Készen állok.
Igen, szerintem is.
Hű!
Hol lehetnek? Hol lehetnek? Hol lehetnek? Jól van, jól van.
Elnézést! Üdv! Nem láttak egy anyukát és egy apukát nélkülem úszkálni?
Elnézést! Nem láttak egy párt? Idősek, mint önök.
Vagyis nem, mint önök, hanem még idősebbek. Oké. Viszlát!
Üdv! Ismer valakit, aki elveszített egy gyereket, aki történetesen én volnék?
Nem tudom, pontosan hány éve... Jól van. Sietnek.
- Hohó! Nézz az orrod elé! - Ó, bocsánat!
Fő célunk, hogy idővel minden állat, amit megmentünk,
visszatérjen az otthonába, ahová tartozik.
Kagylók.
Meg is van. Szenilla, ha valaha eltévednél...
Csak kövesd a kagylókat!
Hé, nézd! Kagylók!
Kövesd a kagylókat!
- Hé, itt lakom. - Igen! Igen, ez igaz.
Az otthonom. Ez az otthonom!
Anya! Apa!
Jól van, kismoszat. Számolj tízig!
Egy, kettő, három...
Négy...
Szívesen.
Kivel beszélsz, kismoszat?
A csőbarátommal, Sorssal!
Anya! Apa!
Anya szereti a lila kagylókat.
- Anya! - Mi lesz vele?
Nyugodj meg, Jenny!
Ó, ne sírj, anya! Ne sírj!
Szerinted képes lesz... Képes lesz rá egyedül, Charlie?
Ó, drágám... Minden rendben lesz.
Anya szereti a lila kagylókat.
- Szenilla! - Szenilla?
- Szenilla! - Anya!
- Szenilla! - Anya! Apa!
A szüleim...
Én... Én veszítettem el őket.
Az én hibám volt.
Hol a címkéd? - Hm?
A címke. Nincs rajtad. Ezért nem vagy karanténban?
- Karantén? - Igen!
Oda vitték az összes doktorhalat, ugye, Bill?
Igen. A doktorhalak saját kiállítást kapnak Clevelandben.
Hajnalban viszik őket egy kamionnal. Biztos jó dolog.
Mi? Ne! A szüleim karanténban vannak?
Clevelandbe viszik őket? Most értem ide!
Oda kell jutnom. Nem tudnak rólam.
Ne aggódj! Könnyen oda lehet jutni.
Csak végig kell menned a csöveken.
Ó... Az nem fog menni.
- Miért nem? - El fogom felejteni, merre tartok.
Nem lehetek olyan helyen, ahol senki nem tud segíteni.
- Hát, akkor itt ragadtál. - Nem segítesz, Bill.
Menj, ha szeretnél! Nem lesz baj.
Olaj!
Meg tudnád mondani, hogy jutok oda? A csöveken keresztül?
Persze. Kétszer balra, aztán jobbra. Egyszerű.
Oké.
Kétszer balra, aztán jobbra. Menni fog.
Kétszer balra, aztán jobbra. Oké. Ne feledd!
Kétszer balra, aztán jobbra. Kétszer bal, aztán jobb.
Két bal, egy jobb. Két bal, egy jobb. Két bal, egy jobb.
Két bal, egy jobb? Fenébe.
Balra, aztán jobbra. Várjunk! Volt már egy bal?
Ó, ne! Kezdődik. Oké, várjunk! Várj, várj, várj!
Merre? Hova megyek? Nem emlékszem. Oké.
Oké, elvesztem. Ez túl nehéz. Nem emlékszem.
Mindent elfelejtek.
Örökké itt leszek a csövekben. A csövek! Csőbarátok.
Csőbarátok? Csőbarátok!
- És... Ússz, ússz, ússz! - Nem tudom, ez jó ötlet-e.
Nyugi, nem hagylak nekimenni semminek. Fal!
Mi ennek az értelme? Sosem fogom megtanulni!
Pedig meg kéne! Ha itt nem megy, az óceánban sem fog.
Csak koncentrálj erősen, oké? Fal!
Sors!
Szenilla? Hahó!
Eltévedtem a csövekben, és a szüleim karanténban vannak!
Tarts ki, Szenilla! Béni! Használnod kell az echolokációdat!
Tudod, hogy nem jó!
Próbált azt az "úúú" izét, amit Szenilla mondott, jó?
- Nem hiszem, hogy működni... - Ne légy béna, Béni!
Úuu!
Úuu! Úuu!
Gyerünk, Béni! Mit mondtál az előbb? Koncentrálj erősen!
Úúú! Ez nevetséges.
- Béni! - Bocsi. Úúú!
- Hahó! - Hahó! Itt vagyunk!
Srácok... Úúú! Srácok... Úúú! - Mi? Mi az?
Működik! Úuu! Igen! Úuu! Ó, igen! Úuu!
Latom a karantént! Ez nagyon jó!
Úúú! Mindent látok! Téged is látlak!
Lát téged!
Csodás az életem! Te is látsz engem? Ja, ez nem így működik.
- Béni! - Jó! Mondd neki, hogy menjen balra!
Azt mondja, menj balra!
Balra?
- Úúú! Egyenesen! - Egyenesen!
- Úuu! Jobbra!
- Jobb! - Jobb!
Úuu! Szédülök! úuu! Várjunk! úuu!
Mást is érzek. Várjunk! Hadd nézzem meg távolabbról!
Szent vízisten, nincs egyedül! Úúú!
- Mi az? - Nem tudom! De felé tart.
Ó, ne! Szenilla, ússz! A másik irányba!
- Mi? Merre? - Mi? Merre?
- Jobbra! - Jobbra!
Ne, nekem jobbra! Ó, ne! Pont felé úszik!
Ne! Szenilla, fordulj vissza!
Ez az, Szenilla! Most felénk tartasz, így jobb!
Mi? Jobbra menjek?
Ne! Ne! Ne jobbra! Ó, nem bírom nézni!
- Szenilla! - Pizsi?
- Tudtam! Minden rendben! - Ó, egek!
Megeszi! Élve felfalja!
- Jól vagy! - Megtaláltatok! Hogy találtatok meg?
Volt egy őrült kagyló. Folyamatosan beszélt.
Lassan hátrálni kezdtünk, és a csövekbe jöttünk.
Aztán csak keresni kezdtünk.
Szenilla! Sajnálom!
Na, ez meg mi volt?
Bocsi. Ezt fel kell vennem.
Semmi baj! Mit sajnálsz?
Mi? Túlélted?
- Igen! - Pizsi és Némó volt az!
Apa! Hallottad ezt? Szenilla tényleg tud bálnául.
Hallottam.
Rossz emlékeket idéz fel, szóval jobb, ha megyünk.
Szerintem menjünk erre! Kövessetek! Ideje hazamenni!
Várjatok, várjatok! A szüleim itt vannak.
- Tényleg? - Megtaláltad a szüleidet?
Hát, nem egészen. Nem. Vagyis, még nem, de tudom, hol vannak.
Nem tudom, hogy jutunk oda, de... Tudom, hol van segítség...
- A karanténban. - Karantén.
Igen! Volt egy polip, akinek hétnyolcad karja volt, nagyon házsártos volt,
de a szívei mélyén egész kedves alak, ő vitt be a csarnokba... A csarnok.
Szenilla?
Szerintetek akarnak egyáltalán látni?
Mi? Miért ne akarnának?
Mert... Az én hibám.
Szenilla, a szüleid nagyon örülni fognak, ha meglátnak.
Biztosan hiányzott nekik... minden, ami te vagy.
- Tényleg? - Tudod, hogy találtunk meg?
- Valami kagyló, nem? - Nem.
- Nem, osztriga. - Nem.
- Puhatestű? - Nem.
- De ilyesmi? - Nem.
- Akkor... Nem? - Semmi kagyló.
Nagyon nehezen boldogultunk, amíg Némó azt nem mondta:
"Mit tenne Szenilla?"
Miért mondtátok ezt?
Mert mióta megismertelek, olyan dolgokat tanultam tőled,
amikről azelőtt álmodni sem mertem volna. Őrült dolgokat!
Túljárunk a cápák eszén, medúzákon ugrálunk.
És megtaláltuk a fiamat. Azt neked köszönhettem.
Tényleg? Nem tudtam, hogy ezt gondolod. Vagy csak elfelejtettem.
Nem felejtetted el. Sosem mondtam.
És ezt nagyon sajnálom.
Ez a képességed segít majd megtalálni a szüleidet, Szenilla.
És ha meglesznek, végre hazaérsz.
Apa...
Ez azt jelenti, hogy el kell búcsúznunk Szenillától?
Igen, Némó. Azt.
AJÁNDÉKBOLT
TENGERI ÉLŐVILÁG INTÉZET
Hé, hányat kell még felpakolnunk?
Már csak ezt a sort.
Minél előbb végzünk, annál előbb odaér a kocsi Clevelandbe.
- Vigyázzatok, kanyar! - Mire vigyázzunk? Aú!
- Késő. - Szerintem közel járunk.
Helló!
- Ez a karantén? - Igen! Végre! A karanténban vagyunk!
Itt vannak a szüleim!
Hova megyünk? Hé, mi... Miért megyünk az ajtó felé?
- Jobban vagyunk! - Remekül érzem magam!
Haver!
A családom! Gyerünk, menjünk! Elnézést.
Szenilla, várj!
Jövök, anya! Jövök, apa!
Huhú! Mindjárt otthon. Mindjárt otthon. Mindjárt hazaérek.
Kezdek belejönni! ó!
Lépteket hallok.
- Hank! - Halkan!
Gyerünk, a tartályba megyünk! Ez rímelt.
- Miért? - Ott vannak a szülei!
Van három perced, hogy összeszedj mindenkit a pohárba,
aztán én a kocsin vagyok Cleveland felé, értetted?
Értettem.
Ó, jaj...
Anya! Apa!
Anya! Apa! Üdv, mindenki! Szenilla vagyok!
Szenilla? Szenilla? Szenilla? Jenny és Charlie Szenillája? Szenilla?
Anya! Apa!
- Csak válasszon kettőt, és menjünk! - Apa!
Mi az? Vicc volt. Ez nagy pillanat.
Anya! Apa! Hol vannak a szüleim?
Szenilla? Tényleg te vagy Jenny és Charlie kislánya?
Igen! Én vagyok! Hol vannak?
Szenilla, miután eltűntél, azt hitték...
Nos, azt hitték, ide kerültél karanténba.
- Igen? - Gyerünk, gyerünk, gyerünk!
Szóval idejöttek, hogy megkeressenek.
Itt vannak! Hol vannak?
Szenilla, ez évekkel ezelőtt történt.
- Hm? - Soha nem tértek vissza.
Ó. ne!
Tudod, Szenilla, ha egy hal nem tér a vissza karanténból,
az azt jelenti, hogy nem...
Mi?
Szenilla, elmentek.
Meghaltak?
- Meg akartak találni... - Biztos, hogy elmentek?
Szenilla, minden rendben lesz.
Nagyon szerettek téged, Szenilla.
Aki nem akar Clevelandbe menni, ugorjon ki!
- Szenilla, minden rendben? - Jól vagy?
- Túl későn jöttem. - Nem, Szenilla. Nem. Ide figyelj!
- Nincs családom. - Nem, Szenilla. Ez nem igaz.
Itt az idő!
Egyedül vagyok.
- Szenilla! - Szenilla!
Hol vannak a többiek?
A narancssárga barátaid Clevelandbe tartanak. Á!
Megvan a polip!
Hová tűnt?
Anya! Apa!
Segítség!
Ne, ne, ne! Segítség, segítség. Segítség!
Segítség! Segítség! Kérem! Valaki segítsen!
Üdv, tudna... Segíteni? Segítene? Elveszítettem őket!
- Ó! Kiket? - Én, én, én...
Bocsánat, aranyom. Nem tudok segíteni, ha nem emlékszel.
Ó! Segítene? Elveszítettem... őket.
Fogalmaznál pontosabban?
Az... Az... őket! őket! őket!
Segítség! Segítség!
Kérem! Eltűntek!
Elveszítettem... Mindenkit. Nem tudok mit tenni.
Nem feledhetek. Mit felejtettem el? Valamit.
Valami fontosat? Mi volt az? Én...
Mi volt az? Már fakul.
Fakul. Fakul, mert csak felejteni tudok. Csak felejtek.
És felejtek. Az nagyon jól megy. Csak az megy.
Mit tegyek? Mit tegyek? Mit tegyek? Mit tegyek?
Mit tenne most Szenilla?
Körbenéznék.
Arrafelé csak víz van. Arrafelé pedig sok hínár.
A hínár jobb. Oké.
Oké. És most? Sok hínár. Ugyanolyannak tűnnek.
Ugyanolyan minden, de ott... van egy kő.
Itt pedig egy kis homok. Szeretem a homokot. Olyan puha.
Jaj, ez nem vezet sehova.
Nincs itt semmi. Semmi, csak hínár. Sok hínár.
És néhány kagyló... arrafelé.
Szeretem a kagylókat.
Szeretem... a kagylókat.
Hű!
Üdv! A nevem...
- Szenilla! - Szenilla! Itt vagy!
- Jaj, kislányom! - Tényleg itt vagy.
- Hadd nézzelek! - Megtaláltál.
- Soha nem engedlek el! - Hát itt vagy, kislányom!
- Kicsikém! - Te vagy az.
-Igen! Ó, tényleg! - Tényleg te vagy az! Anya, itt vagy.
- Én... - És apa, te is.
Itt vagyok, kismoszat.
Annyira sajnálom.
Ó, édesem! Ó, édesem, ne! Kismoszat!
Tudom, hogy nem vagyok rendben. Tudom... És nagyon sajnálom.
Végig rendbe akartam hozni, nem ment, de próbáltam. Próbáltam.
A gondolataim... eltűnnek, és új ötleteim támadnak.
És elfelejtettelek titeket, és nagyon sajnálom.
Szenilla! Ne merj bocsánatot kérni! Nézd, mit tettél!
- Mit? - Megtaláltál minket!
Pontosan. Megtaláltál minket.
Kicsim, szerinted miért maradtunk itt annyi éven keresztül?
Mert reméltük, hogy egy nap újra megtalálsz minket.
Pontosan!
De azt hittem, nem éltek. Mégis hogyan...
Elmentünk a karanténba, hogy megkeressünk, de nem voltál ott.
Tudtuk, hogy a csöveken keresztül jöttél ki.
A csöveken. Pontosan. Szóval mi is ott jöttünk ki.
Azóta is ezen a helyen maradtunk.
- Reméltük, hogy egy nap visszajössz. - Itt maradtunk, és vártunk rád.
Minden nap elmentünk, és letettük a...
Kagylókat.
Megtaláltál minket. Ó, kicsim, megtaláltál minket.
És tudod, miért találtál meg minket? Mert emlékeztél.
Emlékeztél a sajátos, Szenilla módon.
Igen. Teljesen egyedül.
Kicsim! Tényleg? Ennyi éven keresztül egyedül voltál?
Ó, szegény kicsikém.
Nem voltam egyedül... Pizsi, Némó!
- Senki nem látta, hova tűnt Szenilla? - Nem, bocsi. Semmit sem láttunk.
Komolyan? Ennyi szem van itt, és egyik sem látott semmit.
Ó! Ó, elnézést! Segítene?
- Keressük a... - Én segítsek?
Apa, nézd! Az Szenilla.
Ó, hála az égnek! Látod, Némó, tudtam, hogy... Mi?
Hé, hol van Szenilla? Veled van?
Bocsánat. Próbáltam kitartani, de nem ment, és eltűnt.
- Mi? - Jól van. Induljunk!
Ne!
Aztán bekapott minket egy bálna, pedig beszélek bálnául.
- Egy bálna? - Még jó, hogy nem láttam.
Pizsi soha nem hiszi el, hogy beszélek a nyelvükön,
de hát azért mégis mindig megbízik bennem.
Most már kedvelem ezt a Pizsit.
Igen. Aztán megtaláltuk Némót. Vagy ő talált meg minket?
Nem tudom. De Némó nagyon aranyos.
Soha nem hagy hátra, legyen bármi.
Mit tenne Szenilla?
Meg kell köszönnünk Pizsinek és Némónak, ha találkozunk velük.
Várjunk! Tudom, hol vagyunk.
Üdvözöllek. Kautzky Armand vagyok.
- Igen. - Kérlek, csatlakozz hozzánk!
- Ez a Tengeri Élővilág Intézet. -ó, ott születtél.
Szenilla, itt vannak a barátaid?
Igen! Bennragadtak valamiben. Ami megy valahová.
A kamion! A kamionban vannak!
Ez azt jelenti, hogy... Soha nem láthatom őket!
Nem! Nem, nem, nem. Mit tenne Szenilla?
Tudom, hogy nagyon jó barátaid, de a kamion kicsit nagy feladat.
Kérlek! Kérlek! Egyszerűen hiányoznak. Én... Én...
Nagyon hiányoznak. Ezt már mondtam.
Szenilla!
Pizsi és Némó több, mint barátok. Olyan, mintha a családom lennének.
Vissza kell szereznem őket. Megtaláltak, mintha a végzet lett volna.
Értitek? Vagy... Nem... Milyen szó van még a végzetre?
Mint a sors. Sors? Sors!
- Szenilla? - Sors!
- Jó reggelt, So... - Pszt! Szenilla az. Valami baj van.
Úúú! Megvan. Az intézet falain kívül van.
- Sors? - Ugranunk kell.
- Ugrani? - Nincs idő vitázni!
Sors!
Szenilla! A kamion elhajtott a barátaiddal.
- Ne, ne! Sors! - Ó, ne! Ez rossz! Mit tegyünk?
- Jól van. - Oké.
- És egy, kettő. - Igen, igen.
Nem megy! Nem fog! Soha nem kerülök ki innen.
Sors! Nálam van a világ legerősebb szemüvege.
Nálad van a világ legerősebb szemüvege.
Én leszek a szemed.
Te leszel a szemem. De a falak!
Az óceánban nincsenek falak!
- Nincs fal? - Ez a sorsod, Sors.
Hát miért nem ezzel kezdted?
Mi? Ne! Sors, várj! Az egy fal! Fal!
Anya, apa, ő a csőbarátom. Köszönj csak, Sors!
Szenilla! Azok a foltok a szüleid?
Pont úgy néznek ki, mint te!
Béni vagyok. Üdv, Szenilla asszony és Szenilla úr!
- Hívj csak Jennynek! - És Charlie-nak!
Jó. Gyerünk! Meg kell állítanunk a kamiont.
Oké, melyik az?
Béni, jelentést!
Ó, igen, a csodálatos adottságom! Úúú!
Megvan! Most hajt fel az autópályára,
dél felé. úuu!
Indulás! Meg kell állítanunk.
- Ezt látnom kell. - Igen, nekem is!
Ó, haver, ez nagyon jó lesz!
Mi a... Gerald! Elment az eszed?
- Ne szokj hozzá, Gerald! - Ilyen viccet!
Béni, minden kiesett. Világosíts fel!
Igenis, hölgyem! Úúú! Még mindig a kamionon vannak.
Úúú! Épp a híd felé tartanak, északra!
Ó, nézd már, mennyi cuki vidra! Akarok egyet! Aú!
Aú, Béni!
Látom a kamiont! Ott van!
- Mit tenne Szenilla? - Hogy juthatnánk fel rá?
Ó, bár meg tudnám állítani a forgalmat!
Forgalom. A forgalom! Mindenkinek meg kell állnia.
Az emberek megbámulják az aranyos dolgokat.
Az aranyos dolgokat! Jól van, megvan.
- Mi? Mi az? - Gyorsan, mielőtt elfelejtem!
Sors, amikor a kamion a hídhoz ér, fel kell repítened.
Értem.
Srácok, ti követtek. Mindenki más itt marad.
Hé! Szenilla! Szívem, nem hagyhatsz itt minket.
Anyádnak igaza van. Itt kell maradnod.
Szenilla, mi lesz, ha... Ha túl sokáig maradsz?
Ha összezavarodsz, aztán zaklatott leszel? Es mi lesz, ha...
Megint elveszítelek titeket?
Igen.
Anya, apa, minden rendben lesz,
mert ha el is felejtek valamit, akkor is megtalállak titeket.
Úuu! Oké, kicsit balra! Úúú! Kicsit vissza!
Úúú! Oké, így se. Mehet! Még ne!
- Béni! - Oké, most! Most! Csináld!
- A te ötleted volt. - Jó. Milyen ötlet?
Oké. Mit tegyek? Mit tenne Szenilla?
Gyerünk! Autók. Autókat látok. Vidrák az autók előtt.
Meg kell állniuk. Állítsátok meg a forgalmat! Ölelkezés!
Vigyázz!
Milyen aranyosak!
Nézd már! Ott van egy, kettő...
- Mi történt, apa? - Nem tudom, miért.
Nem tudom, hogyan, de azt hiszem, ennek köze van...
- Szenilla! - Víz! Víz! Vizet!
Megőrültél? Hogy kerültél ide?
- Szenilla! - Ó!
- Azt hittem, soha nem látlak többé. - Én is.
De akármennyire próbálkoztam, nem tudtalak elfeledni benneteket.
Hiányzott a családom többi tagja, nem?
- A családod vagyunk? - Aha.
Tudjátok, mit érzek?
Igen, tudjuk, mit érzel.
Ó!
Hé! Gyerünk! Kifelé! Ez nem a ti halatok! Sicc!
- Ó, ne! A fuvarunk! - Vissza a vízbe! Gyerünk!
Szenilla, megindul a forgalom.
Bízzátok rám! Menni fog. Urrú! Urrú!
Becky! Becky, gyere vissza! Szükségünk van rád, Becky!
Szenilla, utánam!
Ne, ne, várj! Szenilla! Becky, várj! Állj!
Vissza kell mennünk. Becky, vissza! Vissza, Becky! Rurrú! Rurrú!
- Ne egyél meg! - Hol van Szenilla?
- Kik vagytok? - Jenny?
- Pizsi? - Charlie?
- Némó? Nagyon köszönjük! - Köszönjük, hogy Szenillával voltatok.
Szenilla! Még a kamionban van.
Becky! Menj el érte! Urrú! Urrú!
Jól van, kölyök. Ideje búcsúzni.
- Nem! - Hogy érted, hogy "Nem"?
Nem mehetsz abba a Clevelandbe. Jössz velem az óceánba.
Miért hiúsítod meg mindig a terveimet?
Figyelj! Egy célom van. Egy! Az, hogy...
Nem, te figyelj! Mi a jó a tervekben? Soha nem volt tervem.
El akartam veszíteni a szüleimet? Nem. A tervem volt belefutni Pizsibe? Nem.
Terveztük, hogy találkozunk? Várj! Terveztük?
- Befejezted? - Nem hiszem, hogy terveztük.
Mert a legjobb dolgok véletlenül történnek. Ilyen az élet.
Ami nem az, hogy üvegdobozban vagy, hanem velem, az óceánban.
- Szóhoz juthatok? - Még nem!
Egy barátom... Armandnak hívják... Egyszer azt mondta,
hogy három lépésből áll:
Kimentés, rehabilitáció, meg még valami...
Hazatérés!
Pontosan! Szóval melyiket választod?
Hazatérés! Hazatérés! Hazatérés!
Azt akartam mondani, hogy: "Oké."
Ez nem jó.
- Ó, ne! Elmennek! - Ne! Szenilla! Mit tegyünk?
Gyorsan, fogjátok az uszonyomat!
Úuu! Próbálja kinyitni az ajtót. Úúú! Kívülről van bezárva.
Gyerünk, Szenilla! Képes vagy rá!
Sors! Sors! Fal! Fal! Fal!
- Szenilla, ne! várjanak! - Szenilla!
- Béni, merre mennek? - Uúú! Nem látom őket.
- Béni, merre mennek? - Úúú! Nem látom őket.
Szenilla, ennyi volt.
- Kell, hogy legyen megoldás! - Igen. Van megoldás!
Szenilla, figyelj! Nem tudunk kijutni.
De... Kell, hogy legyen megoldás. Mindig van valami.
Nincs, Szenilla! Komolyan mondom. Most nincs más megoldás.
Mit szólsz ahhoz?
Szent csápok! Van megoldás.
Mély levegő, kölyök!
Hazatérés! Hazatérés! Hazatérés!
- Ez meg mi? - Nem érdekel, csak szedd le!
Mia...
Hát ez szívás.
Jól van, Hank, hét karod van... Nem tudom. Próbálkozz!
Oké. Akkor lássuk!
- Mi? Hé! Állj! Állj! Várj! Ne! - Hé! Hé! Állj! Várj! ó, ne!
- Ez működik. - Mozgásban vagyunk. Szép volt, Hank.
- Várj, várj, várj! Ne már! Hú! - Hé! Mi? Hé! Állj! Várj! Várj!
Figyelj, nem akarom megmondani, hogy vezess. Nyilván nem...
Nincs jogom dirigálni. De nem megy gyorsabban?
Ne! Ne, ne! Ne, ne, ne!
- Hú! - Hé! Kérem a kamiont!
Semmit sem látok. Merre menjek?
Oké. Mindenki balra megy, úgyhogy balra!
Gilman Street. Ashby Avenue. Powell.
Ismét Gilman Street. Hm. Ismét Gilman Street.
Meddig kell még balra menni?
Csak meg kell tudnunk, hol jöttünk,
és ott kell lehajtanunk.
Hát, szólj, ha kitaláltad!
Sajnos nem emlékszem, hol jöttünk.
Hé, ők ismerősek! Onnan jöttünk. Jobbra!
És jobbra!
- Hé! Hé, hé, hé! Várj! - Uram... Hú! Hé!
Ki vagyunk rúgva.
Egyenesen. Egyenesen. Balra! Balra! Nem, nem, nem. Jobbra, jobbra, jobbra!
- Jól vezetsz, Hank. - Az utat figyeld!
Ó, bocsi! Ó... Ó-ó! Elágazás.
- Merre? - Óceán. Óceán. Hé, egy hajó!
Tudod, nem jó emlékek fűznek a hajókhoz, de...
- Merre? - A hajó az óceánhoz megy. Jobbra!
Kapaszkodj!
Szorít az idő, kölyök. Most merre?
Jó, kitalálom. Nem tudom, de...
Majd biztosan jön valami, ami...
Sirályok. Hank, kövesd a madarakat! Az óceán balra lesz, Hank.
Táp, táp, táp, táp.
Úuu! várjatok! Úuu! Látok valamit.
Ők azok? Minden rendben van?
O-ó, a rendőrök! Lebuktak.
Jó helyen vagyunk. Óceán! Egyenesen előre! Padlógáz!
Erről van szó.
- Ó! O-ó! - Mi az, hogy "Ó-ó"?
Ó, ne! Mit tennék? Mit tennék? Mit tennék?
Hank, hadd kérdezzek valami őrültséget!
Nem zavar, ha őrültség.
Jól van, Hank.
Úúú! Nincs kiút. Ennyi volt. Halbörtönbe kerülnek! úuu!
Várjunk csak! Úúú! Ó, ne! Úúú! Vigyázzatok! Becsapódás!
Hal!
Amit most láthatunk, az reprezentálja intézetünk küldetésének
harmadik fázisát.
Kimentés, rehabilitáció és hazatérés.
Gyere apuhoz!
Kautzky Armand vagyok. Köszönöm, hogy velünk tartottál.
Egy, kettő, három, négy...
Várjunk csak! Miért számolok? Hé, hova tűnt mindenki?
Itt hagytak? Nem! Nem-nem. Nem tennének ilyet.
Oké, semmi baj. Menni fog. Mit is csináltam?
Eltakartam az arcom, úgyhogy el akartam bújni.
Oké, de miért akartam elbújni? Varjunk!
Ó... Öt, hat, hét, nyolc, kilenc, tíz.
Aki bújt, aki nem, megyek!
Megvagytok!
Ti is!
Haha! Megvagytok!
Jól van, kisrákok, vége a szünetnek.
- A csudába! - Engem nem talált meg!
Közelebb! Kezdődik a következő...
Ne fogdoss! Kezdődik a következő óra.
Plecsni tanár úr mikor jön vissza a vonulásból?
Ha van esze, addig marad távol, ameddig csak lehet.
Amíg nem jön vissza, én helyettesítem.
Gyerekek, ki akar tanulni az echolokációról?
- Fúj! - Senki.
Ugyan már, gyerekek! Igazából elég jó dolog.
Jól van, kismoszat. Érezd jól magad!
Szép nap ez az úszásra, nem?
Jól van. Szia anya! Szia apa!
Hát, szerintem mi hazamegyünk, és bezabálunk tengeri rózsából.
Te nem jössz, Szenilla?
Én? Ó, nem, elmegyek a szirthez.
Ó, jól van. Mi? A szirthez? Ne! Ez... Szerinted jó ötlet?
Aha. Gondoltam, élvezem a kilátást. Pá!
A kilátást. Érezd jól magad!
Egyedül. És ne tűnj el!
Ó!
Hm?
Ó, ne, ne, ne! Ne, ne! Ne, ne, Szenilla! Szenilla! Szenilla! Szeni...
- Szia, Pizsi! - Ó, szia! Szia, Szenilla!
Minden rendben? Nyugtalannak tűnsz.
Nem, nem, nem. Jól vagyok. Mindig így nézek ki.
Mi az?
Hát, csak...
Sikerült.
- Juhé! - Sikerült, kismoszat.
-Igen! - Micsoda?
Kicsim, követted a kagylókat, és hazataláltál.
Uram atyám! Tényleg? Egyedül?
- Igen. - Tudod, ez mit jelent?
Azt, hogy bármire képes vagy, ha elég elszánt vagy, Szenilla.
Tényleg?
Anya, játszhatok velük?
- Igen. - Persze! Kapd el őket, kismoszat!
Igen. Sikerült.
- Hm. - Hm.
Nem semmi ez a kilátás.
Aha.
Felejthetetlen.
Vége
Le, le, le, le, le, le, le, le, le, le!
Gyerünk! Guruljatok, guruljatok! Ez az! Gyorsabban! Ez az! Csak guruljatok!
Lemaradtam.
Menni fog! Még egy kicsit. Ez az!
Szerintem hányni fogok.
- Voilá! - Oké, csapat, szép munka..
Nézd, Bóka, sikerült!
Innentől már semmi baj nem lesz.
Nem tisztelik a vízi életet.
És most?