www.titlovi.com
Obazri se na ove karte, dete Ove crne mrlje izbrisati treba
I krenuo bi da ih brišeš A bolje crvenim da ocrtaš ih
Kasnije, što god da se desi
Obećaj da tamo ići ćeš
I decu Alzasa dovesti Što ruke svoje pružaju nama
Maj u dragoj nam Evropi Nada poput mladog izdanka
A u tebi, dete drago, cvet Raste i raste
Francuska svoj čas čeka
Da oslobodi kartu svakog traga Nemačke i svih Huna
Moramo istrebiti tu rasu
Ni jednog ostaviti ne smemo
Ne obazirite se na vapaj njihove čeljadi,
Kolji sve, pa i žene sad
Ili će jednog dana ponovo se dići,
A mrtvi to ne mogu
Imamo jednog jedinog dušmana
Kopamo grob Nemačkoj
Srce joj prepuno mržnje, žuči i zavisti
Imamo jednog jedinog dušmana
Zlotvor diže svoju ubilačku ruku
Ime mu znate, to je Engleska!
SREĆAN BOŽIĆ
To je to!
Objavljen je rat!
Pa, bratac?
Provešćeš rat u farbanju kipova?
I tebe sam stavio na spisak!
Za dva dana idemo na osnovnu obuku u Glazgov.
Konačno se nešto dešava u našem životu!
Onda, dolaziš?
Još dva minuta, g. Šprink.
Naređeno mi je da pročitam ovo pismo našeg voljenog Cara Vilhelma:
Ovo je mračan čas za Nemačku.
Zemlja nam je pod opsadom
i moramo isukati sablju.
Nadam se da ćemo je, uz Božju pomoć, dobro upotrebiti,
tako da je možemo s ponosom vratiti u korice.
Još dve minute, poručniče!
Izlazimo!
100 metara do nemačkih rovova.
Granatirali smo njihove mitraljesce.
Ne bi trebalo da bude problema.
Zauzećemo njihove prve linije, a zatim i farmu iza!
134. će nas zameniti večeras,
pa možemo da se odmorimo u pozadini.
Imaćemo podršku od Škota nama sleva.
Poznaćete njihove crne kapice. Neka vas ne brinu.
Dobro vodite računa o onome što vam govorim.
Ja sam kao i vi.
I ja želim kući.
Učinite ono što morate i bićemo kod kuće do Božića.
Dakle.
Kud puklo da puklo.
Stavite bajonete!
Napunite puške!
Napred!
Niz rov!
Dole!
Nemoj da ostaneš ovde, bratac...
Da jedan od nas preživi.
Ne, Vilijame.
Hajde, Vilijame...
Ostavio sam ga.
Kao kukavica! Ostavio sam ga.
Pustio sam da umre, sam samcit!
Nisi imao izbora.
Sada se moramo moliti za njega i za ostale žrtve.
Stiglo je pojačanje.
Mi odlazimo, Dejle.
Ostani tu sa ranjenicima. - Da, poručniče.
Vidimo se u bazi.
Znam da si u rovovima, Oče.
Ja sam.
Endru Dankan.
Nisam daleko, Padre.
Oče, ja sam osam,
osam stopa...
Oče.
Ostali su predaleko, ali ja...
Oče.
Moraš da izađeš i pomogneš.
Tako.
Samo kreni pravo napred i bićeš iznad mene.
Znao sam da mogu da se oslonim na tebe, Oče.
Oče, šta to radiš? Ovo je samoubistvo!
Ne beži! Proklet bio!
Vrati se! Vrati se ovamo!
Naređeno nam je da ostanemo u rovovima! -Prekini paljbu!
To je čovek s nosilima. - Šta?
Pogodio si čoveka sa nosilima. - Otkud znaš?
Ti si pucao prvi?
Škot pljačkaš, gospodine!
Mislim da sam ga sredio. - Dobro.
Ostani budan. Oglasi uzbunu na najmanji pokret.
Da, gospodine! - Šprink!
Pođi sa mnom.
Da, gospodine!
Pažnja!
Deponujte oružje neprijatelja u Fridrihštrase rov!
Idi pomozi im. - Dobro.
Moramo ponovo da ga izgradimo.
Opusti se, niko me nije video.
Pogođen?
Isuse! Šta se dogodilo?
Tu si jedva 15 minuta.
Pojačanja nisu... - Mitraljesci u rovu.
Izgubio sam trećinu ljudstva za 5 minuta.
Kada si video Škote kako se povlače tebi sleva odustao si od farme.
Ima li novosti?
Pokušao sam preko Crvenog krsta, ali ne može.
Nema novosti iz okupiranog područja.
Izgleda da se Nemci ophode korektno prema civilima.
Tvoja žena je najverovatnije kod njenih sa bebom.
Tokom granatiranja je eksplodirao neispravni top.
Oficir i petoro njegovih ljudi su stradali na licu mesta.
Zamolio sam te da se prijaviš da ih zameniš.
Artiljerci, jake snage. Brzo ćete se kretati.
Ne.
Ostani za mitraljezom, a ja ću sa svojim ljudima.
Nađi drugog poručnika, ima ih dovoljno.
Ja sam general-major ovde, učiniću kako mislim da valja.
Postupićeš po mom.
Pustiću te da provedeš Božić u svom odredu.
Zatim ćeš u Poatje na obuku. To je naređenje.
Ako hoćeš da se ne sazna za tvoju posetu, onda odlazi.
Dolazi moj posilni.
Odmaraj se ovde tri dana.
Zatim, linija fronta kod Delsoove farme.
Sektor bi trebao da bude miran preko Božića.
Odmori se.
Vidimo se pre nego što odeš u Poatje.
Laku noć.
Laku noć, gospodine generale.
Poručniče, našao sam neku ćebad za večeras.
Šta nije u redu, poručniče?
Novčanik! Izgubio sam novčanik.
Novčanik sa slikom koju ste mi pokazali?
Da.
Kakva šteta...
Ali slike s licem vaše žene jedva da vam trebaju.
I ja sam imao nezgodu. Pogledajte ovo, gospodine.
Dva santimentra više i ne bi me bilo!
Još mi zvoni u ušima!
Neuništivo, baš kao i ja! A, poručniče?
Šta znači ovaj razmeštaj na svakih pet metara.
Svakih pet metara?
Koliko je to sve ukupno?
Oko 100,000.
Ili 20 vozova za Lil preko Brisela.
Neverovatno!
Božićne jelke!
Trebaće mi više vremena da ih pošaljem na front nego topove.
Uvedite gospođicu Sorensen!
Kako mu je?
Dobro.
Njegov puk je iznenadno napadnut pre četiri dana.
Ali odbili su neprijatelja.
Što se tiče vašeg predloga...
Bojim se da ne mogu da ga prihvatim.
Kao Danac, osećam da ne shvatate ozbiljnost situacije.
U ovih pet meseci dva miliona naših ljudi se srčano borilo.
Nemamo ni vremena ni volje za organizovanje recitala.
Trebalo mi je vremena da shvatim da sam se obratila pogrešnoj osobi.
Zato sam se obratila Prestolonasledniku.
Biće presrećan da se recital održi u njegovom štabu za Božić.
Rečeno mi je da ste odgovorni ne samo za topove i konvoje,
nego i za vojnike.
Zato budite ljubazni i potpišite,
odmah do Prestolonaslednika, pre nego što javite svojim ljudima.
Videćete ga samo jedno veče. Koja je svrha toga?
Biće to mnogo više od jedne večeri.
Naši minuti su duži od vaših.
Majko,
Vilijam i ja smo dobili paket i pismo od tebe.
Hvala za rukavice i šalove.
Ovde je tako hladno, pa ti se od sveg srca zahvaljujemo.
Misao na tebe kod kuće na toplom vodi nas dalje!
Hvala i na kolaču.
Nadam se da će nam nešto ostati i za Badnje veče.
Tvoja dva sina, koji te vole...
Dobro jutro, Oče.
Tri kutije viskija! To je mnogo municije.
Pretpostavljam da sam pozvan?
Gospodine, ljudi su mi potpuno iscrpljeni.
Svi smo umorni, Gordone. Svi do jednog.
Ne mogu te nikako osloboditi naredna tri dana.
I ako Nemci napadnu večeras ili sutra, a mogli bi,
moraćeš jednostavno da se nosiš s tim.
Razumem, gospodine.
Naš odvažni čovek sa nosilima,
zbog kojeg zamalo da strada jedan od naših na ničijoj zemlji.
Trebalo bi da spašavaš živote, ne da ih ugrožavaš.
Izdao sam naređenja,
jasna naređenja, kojim se zabranjuje napuštanje rovova
u slučaju nemačkog kontranapada. - Da, gospodine, ali situacija...
Ali tebe baš briga!
Savetujem ti da ubuduće prestaneš da izigravaš Svetog Bernarda
i nikada ne smetneš s uma ono što se zove vojna disciplina!
Jasno?
Jesi li razumeo? - Da, gospodine.
Možeš li da mi objasniš šta radiš ovde?
Na prvoj liniji u prekidu dejstava?
Posećujem prijatelja... - Šta?
Prijatelja?
Gde misliš da se nalaziš?
U svojoj lokalnoj parohiji?
Smesta se vraćaš sa mnom na liniju.
Hajde, čoveče! Budi od koristi.
Gospodine.
Ovuda je kraće.
Idite desno kroz klonju...
Nužnik. - Ovuda? - Da, tuda. - Vodi me odavde.
Dosta.
Žao mi je što smo morali kroz klonju, gospodine...
Hriste! - Snajper, gospodine!
Kakav gadan nered! - Pali ste na lošem mestu, gospodine.
Vadi me odavde! - Svakako, gospodine.
Začepite!
Kao sveštenik, navikao sam na tišinu...
To je dosta.
Onda? - Ništa.
Samo pucanj iz puške. Mrtva tišina.
Budi oprezan, ništa ih neće sprečiti, pa ni Badnje veče.
Za mnom.
Je l' znaš čija je ta sjajna ideja? - Ne.
Za vas, poručniče.
Šprink!
Odlaziš od nas na jedno veče.
Gde?
Kući, na neki način, tamo će ti biti bolje.
Zašto me ne trpite, gospodine?
Nakon raspuštanja tvoga puka, morao sam da te primim.
Ipak radije primam zidare, pekare, seljake.
Umetnici poput tebe su mrtav gubitak,
običan teret.
Sad idi. Ovaj oficir će te povesti.
Mrdnite malo! Deset sati je, a još ništa nije urađeno!
Polako.
Nije prekratko?
Rekao sam vam, poručniče, najbolji sam berberin u Lensu.
Čak mi je i gradonačelnik dolazio u berbernicu!
Anri Anbik, je li i on bio mušterija?
Anbik... Ne zvuči mi poznato.
Moj tast,
zamenik gradonačelnika, živi u Aleji čempresa, 21.
Niste mi rekli.
Aleja čempresa, dobro mi je poznata!
Tamo sam par puta popravljao motocikl.
Kod Narcisa Denojela, broj 43.
Tačno, sad znam, mala plava kapija.
Mogu vam reći, sada...
Ponekad, naveče, uputim se nasipom
u pravcu farme, tiho tiho, da me ne ubiju.
Sednem i gledam...
Dobro poznajem Delsoovu farmu.
Vozio sam se tamo biciklom po jaja i mleko.
Iza farme je put za Lens.
Pravo za Lens.
Pešice bih stigao kući za jedan sat.
Bez po muke,
za jedan sat!
Majka bi čekala na dovratku,
a na peći lonac pun kafe,
kao i pre...
Koja gnjavaža, ove proklete vaši!
Eto.
Mislim da sam gotov, poručniče.
Onda?
Ponšel,
nema ogledala spreda!
Isuse, koji idiot!
Ali dobro izgledate, gospodine, tip-top za večerašnju zabavu.
Ako ti tako kažeš! - Da...
Dobrodošli, gospođice. - Zadovoljstvo mi je.
Ovuda, molim.
Gospođice Sorenson, čast mi je.
Neću tolerisati greške! Smesta to očisti!
Gde se dede Nikolaus Šprink?
Gde je Nikolaus Šprink?
Stigao je pre sat.
Šprink? Tenor? - Da.
Gospođice, iako smo vlasnici ove kuće preko 300 godina,
više nam nije dom od 23. septembra prošle godine.
Pitajte koga hoćete.
S imalo ukusa staviće ga u moju sobu na trećem spratu.
Hvala.
Jadna ti! Baš dobar ukus!
Prusi koji imaju ukusa! Ne bi trebalo ni da im odgovoriš.
Ne! Imam vaši.
Ponovo ćemo pevati zajedno, kao nekad.
Nisam kao nekad, Ana.
Pevaj za mene! Pevaj za nas!
Vaša visosti.
Drago mi je što vas je rat poštedeo.
Dobrovoljno ste se prijavili kao redov
i to me je zaista oduševilo.
Nisam se dobrovoljno prijavio.
Pozvan sam kao i ostali.
Pozdravljam vašu inicijativu, gospođice.
Treba nam žena da nas podseti da je Božić, uprkos ratu.
Zahvaljujući vama i vašem glasu,
večeras će biti baš kao u Berlinu,
gde se nadam da ću se vratiti što pre.
Verovatno idućeg proleća,
ako sve bude po planu.
Idućeg proleća!
Pušiš?
Svi u rovu puše.
Ubijamo vreme kako znamo.
Danas je pet godina otkako smo se upoznali.
Oslo...
Već pet godina?
Morao sam da se okrznem sa smrću da bih shvatio kako vreme leti.
To je užasno.
Sve te podgojene pijanice koje paradiraju i gutaju šampanjac.
Ana, moram nazad na front...
da pevam svojim drugovima.
Večeras, pored svega.
Mesecima sanjam o ovome, a ti želiš da ideš?
Ne želim da te ostavim,
ali moram da im pevam.
Posle toga se vraćam.
I ja ću doći. - Ne dolazi u obzir.
Suviše je opasno. Ne shvataš.
Kad si otišao,
svake sekunde sam se pitala da li si živ.
Jesi, i ja sam sa tobom. Ništa više nije važno.
Dugo sam čekala ovo veče.
Ni trenutka neću da traćim.
I bez moj propusnice od Cara nećeš stići daleko.
Imaš propusnicu od Cara?
General major ti ukazuje poverenje.
Do đavola, poručniče!
Zar nisu mogli bar na Badnje veče da nas ostave na miru?
Prljavi poslovi se uvek svode na isto!
Javljam se kao dobrovoljac.
Ne želim nevolje, Gislan.
Priđi njihovim linijama, osmotri mitraljeze i nazad.
Jasno?
Smem li da uzvratim vatru na ovakvoj mesečini ako me vide?
Krišom i hitro, ako želiš topao obrok.
Hej momci, otkud vam ove gajde?
Otkud vam gajde? - Ja sam ih našao.
Momci iz 92. su čuli da ćemo biti u rovovima za Božić.
Ovo je pristojno! Ima li rezervni set?
Sedi ovde, evo ti moje.
Padre, zapevajte.
"Sanjam li o kući"?
Hajde, momci, glasnije!
Izgleda da se zabavljaju.
Zar ne biste i vi?
Ovo je Ana Sorensen.
Dobro veče.
- Šta je bre ovo?
Jesi li ti lud? Dovodiš damu ovamo?
Poručniče,
ubedio sam Prestolonaslednika da malo svirke neće nauditi.
Dobro onda.
Raspali.
Poručniče!
Brzo, nešto se sprema.
Ovo mi se ne dopada, poručniče.
Mogla bi da bude diverzija za neki prljavi trik.
Šprink.
Dole!
Dobro veče, Englezi!
Dobro veče, Nemci, ali mi nismo Englezi! Mi smo Škoti!
Lepo, ali to je dovoljno.
Ovo nije Berlinska opera.
U pravu ste.
Bolje je nego u Berlinu.
Ja ne znam! Ovo je vrhunac svega...
Sastanak na vrhu, a mi nismo pozvani!
Začepi, Ponšel!
Šta se kog đavola događa?
Dobro veče. Da li znate engleski?
Da... malo.
Divno.
Razgovarali smo o prekidu vatre...
za Badnje veče. Šta vi mislite?
Ishod rata neće biti odlučen večeras.
Niko nas neće kritikovati što smo odložili oružje na Badnje veče.
Ne brinite, samo za večeras.
Šta li su kog đavola naumili?
Možda su Nemci siti svega.
Žele da se predaju.
Sumnjam.
Ponšel, daj mi bocu šampanjca i moj pehar.
Hvala.
Srećan Božić!
Koji je idiot...
Srećan Božić!
Dobro veče, ja sam Ana.
Prvo ti... hajde.
Felikse! Gde si bio?
Ne, ne zove se Feliks, nego Nestor.
Feliks... - Ne, Nestor.
To je mačka sa Delsoove farme. Ne, znam bolje od tebe.
To je Feliks... - Ne, Nestor. - Evo, dosta mi je.
To je Feliks... - Ne, Nestor.
Vidiš? Nestor je. - To je Feliks.
Nestor se uputio na stranu Francuza.
Moja žena.
Lepa devojka. - Veoma.
Ovo je moja žena.
Montparnas...
To je mojoj ženi omiljeni deo Pariza.
Vrtovi Luksemburg.
Imate li vi sliku žene?
Kao i vi, imao sam njenu sliku, ali...
Izgubio sam je.
Nacrtao sam njeno lice, ali...
nije isto.
Živite li u ulici Vavan?
Da.
Mislim...
da sam našao vaš novčanik u svom rovu, noć uoči napada.
Sačuvao sam ga zbog adrese.
Mali hotel u ulici Vavan.
Tamo sam pre dve godine proveo nedelju dana sa ženom.
Za naš medeni mesec.
Hvala vam.
Nema na čemu.
Stani, to je Gislanova flaša!
Baš na briga, otišao je da spava. - Sumnjam.
Mnogo vam hvala... gospodo.
Dobro!
Koliko dugo je već bila u drugom stanju?
Pet meseci.
To je bilo u Lensu, kod njenih.
Prošlog jula...
Onda je došlo do komplikacija, pala je u krevet...
Tražio sam da budem pored nje, ali nisam mogao.
Pozvan sam u rat, morao sam da je ostavim tamo.
Ali... Zar ne pišete?
Kako je?
Nema pisama od septembra.
Front je neprohodan.
Ne znam ni da li je dečak ili devojčica.
Ostavio sam te.
Ostavio sam te ovde.
Hej, Škote!
Ni ti ne ideš na bogosluženje?
Francuzi su mi dali malo šampanjca.
Hoćeš malo?
Dođi.
Zapevaj nam.
Zapevaj im.
Laku noć, gospodo.
Molim vas, napravite prolaz. - Hvala, hvala.
Bili ste divni.
Ja sam Jevrejin. Božić mi ništa ne znači.
Ali nikada neću zaboraviti ovo veče.
Hvala.
Šta je sa mladom damom?
Da, hteo sam da vas pitam.
Može li da prenoći u vašem skloništu?
Mislio sam: kada odlazi?
Sutra ujutro. - Dobro.
Jao, ne možete spavati u mom skloništu.
Imam društvo.
Velikog pacova, već tri dana, ali srediću ja njega već.
Naći ćemo načina.
Laku noć, poručniče. - Laku noć.
Ne brinite, gospođice.
Naći ću vam sigurno mesto.
Hvala, Jerg.
Dakle, poručniče,
Šta ste napisali u izveštaju za štab?
Napisao sam: 24. decembar, 1914:
nema neprijateljstava sa nemačke strane.
Pa, to je istina.
Večeras,
ovi ljudi su privučeni oltaru kao vatri usred zime.
Čak i oni koji nisu pobožni došli su da se zgreju.
Možda samo da budu zajedno.
Možda da zaborave na rat.
Možda...
Ali rat neće zaboraviti nas!
Srećan Božić.
Oskare!
Slušaj. Neko tamo kopa.
Mine! Prokleti Škoti prokopavaju minski rov!
Napuniće ga eksplozivom i dići nas sve u vazduh.
Ne, ne kopaju rov.
Kopaju, kažem ti!
Išao si tamo samo da se družiš s njima. - Da?
Ko mi kaže! - Gledaj!
Džonatane, dođi sa mnom.
Džonatane.
Dejl!
Šta kog to đavola radiš? Primirje je gotovo.
Nemci samo što nisu zapucali. Vraćaj se u rov!
Smesta!
Vrati se dole!
Dole!
Dobro jutro, poručniče. - Dobro jutro.
Mogu li oficiri da razgovaraju o mrtvima?
O mrtvima?
Ponšel!
Donesi kafu!
Hvala ti.
Hvala.
Hvala, Ponšel. Možeš da ideš.
Moji ljudi će ukloniti tela ubijenih prošle sedmice,
da možete da ih pokopate.
A mi ćemo vratiti ostatke vaših ljudi
koji su pali pred našim linijama prošlog novembra.
Ima smisla.
Sahranjivati mrtve na dan Isusovog rođenja.
Ima smisla.
Da.
Brz sam.
Oprostite, ali zašto budilnik zvoni svakog jutra u 10 sati?
Smena straže? - Ma ne.
Moj posilni je imao običaj da pije kafu svakog jutra u 10 sa svojom majkom.
Brine ga da bi sve to mogao da zaboravi zbog rata.
Navikli smo se na to.
I mi smo.
Treba ti pomoć?
Možeš li doći, Oče?
Za nekoliko dana, njihove porodice,
njihove žene, primiće užasne vesti...
o kojima radije ne bismo mislili.
Za njih, ništa više neće biti isto.
I ti...
Jednoga dana i tebe će pokriti i baciti u jamu.
Hajdemo, dok još ima vremena.
Imam svoju propusnicu, Holandija nije daleko.
Tamo je mir, imali bismo budućnost.
Nemoguće! To bi bilo dezertiranje.
Ne, nego bismo bili zajedno.
Ja sam vojnik. Kao i ostali.
Imam dužnosti, kao i ostali.
Holandija je prilično daleko.
Uhvatiće nas. I pored tvoje propusnice.
Ima jedno drugo rešenje.
Francuska granica je 100 metara odavde. Treba samo da pređemo granicu.
Pripremio sam čaj. Možda biste malo.
Dođi.
Uzgred...
Ostali su me zamolili da vam dam ova pisma.
Nemamo poverenja u vojnu poštu,
pa pošto se vraćate u Berlin, mislili smo...
Naravno.
Hajde, Moralek!
Navali!
Nevolje na pomolu za Švabe.
Čuo sam sinoć za vašu ženu...
Ako želite...
mogu da proturim pismo za nju.
Zašto biste to činili? Ako vas uhvate...
Jedno pismo neće sprečiti našu pobedu u ratu!
Uostalom, kada zauzmemo Pariz, i kada svemu bude kraj,
možete nas pozvati na piće u ulici Vavan.
Ne morate da osvajite Pariz da biste navratili na piće.
Koliko metaka moraš da ispucaš na dan?
Koliko?
Ah, osam! - Šta? -Osam.
Oh, osam.
A ti? - Sedam. -Sedam?
Sedam i osam.
Mi pet! Ne čudi me!
Vilijam je juče uspeo da kokne dvojicu Švaba
koji su satima pucali po nama iz snajpera.
Ako tako nastavi, kandidovaće se za najboljeg strelca u celom vodu.
Naši prijatelji su se namerili na tvoj kolač,
ali Vilijam i ja ga budno čuvamo.
Mnogo te volimo.
Još ste ovde? Zar nisu poslali auto?
Čekali smo, ali niko nije došao po nju.
Valjda se zabava u štabu otegla. Još se nisu probudili.
Zvali su me iz štaba pre pet minuta.
Rekli su mi da si nestao.
Mislili su da si dezertirao, Šprink.
Rekao sam im da si ovde sa gospođicom Sorensen,
da si došao da pevaš za kolege.
To ih je oduševilo!
Zamolili su me da te držim na oku dok ne stignu.
Gospođica Sorensen će se vratiti u Berlin,
a ti ćeš u zatvor.
Dve sedmice.
Zbog nediscipline na frontu.
Zbog nediscipline?
Nisam siguran da razumem?
Koji je plan za sutra?
Mala fudbalska utakmica
i aperitiv s onima preko puta?
Ili ćete da ih upucate k'o zečeve posle šampanjca?
Dakle, poručniče?
Sve je to sada besmisleno.
Umreti sutra je apsurdnije nego umreti juče.
Dosta, Šprink!
Je li ostalo kafe?
Felikse!
Prokleta mačka!
Evo, Nestore!
Je li francuski poručnik ovde?
Da, upravo je stigao.
Šta ćete vi ovde? Rekli ste svako u svoj logor.
Znam, ali...
za deset minuta naša artiljerija će tući po vama.
Zato vam predlažem da se sklonite u naš rov.
Kad bi vas smenili, ne bih upozorio one posle vas.
Ionako bi vas prvog upucali.
Tipično!
Ni reči, Šprink!
Bingo!
Oprosti.
Do đavola! Moram sve ispočetka!
Uzgred...
Ono pismo mojoj ženi...
Prekinuli smo vatru.
Vreme je da se vratite u rov. Nadam se da ćete obojica preživeti ovaj rat.
Mislim da još nije gotovo.
Ne bih se iznenadio kad bi naši otvorili vatru posle napada.
Tipično!
Ovaj put, neka ostane na tome.
Drago mi je što smo se upoznali.
Pod drugim okolnostima, možda bismo...
Možda...
Možda piće u ulici Vavan, kao turista!
Da.
To bi bilo sjajno! Tako se kaže?
Tačno.
Vaš francuski je bolji od moga nemačkog.
Nije moja zasluga. Vaša žena nije Nemica.
Onda...
Sa srećom. - I vama.
Zbogom. - Sa srećom.
U redu, momci!
Poručniče,
Ranije sam uspeo da izvidim njihove mitraljeske položaje.
Sve je tu.
Jerg...
Šta ćeš ti ovde?
Želimo da nas zarobiš.
Zarobim? Nemoguće!
Kako da vaše prisustvo objasnim svojim nadređenima?
Ne mogu!
Vratite se u svoje rovove, igra je gotova.
Gospodine,
ako se vratimo na nemačku stranu, razdvojiće nas.
Bacite nas u bilo kakav zatvor, samo da budemo zajdeno,
preklinjem vas.
Kuturije. - Da, gospodine?
Vodi ovo dvoje u pozadinu, u selo.
Oni su zatvorenici. Stavi ih u učionicu.
Ja ću spavati na drugom mestu. I ostani uz njih, sutra se vraćamo.
Poručniče!
Možete li ovo predati Crvenom krstu?
Važno je.
Ponšel!
Gde je Ponšel? Zovem ga već ceo sat.
Otišao je po klopu, gospodine.
Klopu?
Najdraža, držim se uspomene na tebe,
kao planinar svoga užeta, da ne padne...
Jadnik je umro između naših linija...
Neka predsednik Poenkare lično zauzme Loren, što se mene tiče!
Probaj ono što smo mi...
...nismo se ni okrenuli, a oni nam zavukli šest!
Posle su priznali da većina igra zajedno u minhenskom klubu koji se zove Bajern...
Nikada neću zaboraviti njen glas u noći...
Ostao sam u svom rovu, na miru.
Da pijem s tom kopiladi? Pre bih umro!
Bolji rovovi, moram priznati...
Onaj Škot fotograf nam je obećao slike za Novu godinu.
Prilika da ponovo budemo zajedno...
Bavarac mi dade svoju adresu, da ga posetim posle...
Mi i Britanci smo odlučili da prihvatimo poziv Švaba.
Dočekaćemo Novu godinu s njima.
Pevaćemo onu pesmu kojoj nas je naučio onaj Škot.
I iznad svega, pićemo u zdravlje svih onih kučkinih sinova,
koji su nas, onako napirlitani, poslali ovamo da se patimo!
Hajde...
Tvoj je.
Daj mi malo vode.
Bićeš vraćen u svoju parohiju u Škotskoj.
Doneo sam ti nalog za pokret.
Meni je mesto s onima koji pate i...
koji su izgubili svoju veru. Meni je mesto ovde.
Veoma sam razočaran, znaš?
Kada si tražio odobrenje da pratiš regrute iz svoje parohije,
ja sam se lično zauzeo za tebe.
Međutim, kada sam čuo šta se dogodilo...
Molio sam se za tebe.
Iskreno verujem da me je naš Gospod Isus Hrist vodio
u najznačajnijoj misi mog života.
Pokušao sam da ispunim njegova očekivanja
i prenesem svima poruku, ko god oni bili.
Oni ljudi koji su te slušali na Badnje veče
uskoro će gorko zažaliti zbog toga.
Zbog toga što će za koji dan
njihov puk biti raspušten ukazom njegove Visosti Kralja.
Gde će sada oni jadnici završiti na liniji?
Šta će njihove porodice pomisliti?
Oprostite, Vaša Milosti. Momci su spremni.
Da.
Oni čekaju mene, da održim propoved
vojnicima koji su zamenili one koji su zalutali idući za tobom.
Neka te naš Gospod Isus Hrist povede natrag,
na pravi put.
Zar je to zaista put našeg Gospoda?
Ne postavljaš pravo pitanje.
Razmisli o ovome:
da li si zaista podoban da ostaneš među nama u kući Gospodnjoj?
Naš Gospod Hrist je rekao:
Ne mislite da sam ja došao da donesem mir na zemlju!
Nisam došao da donesem mir, nego mač.
Jevanđelje po Mateju.
Dakle, braćo,
mač Gospodnji je u vašim šakama.
Vi ste branitelji civilizacije.
Sile dobra protiv sila zla.
Ovaj rat zapravo je krstaški,
sveti rat
za oslobođenje sveta.
Istini za volju, reći ću vam,
Nemci se ne vladaju kao mi,
niti misle kao mi,
zato nisu kao mi,
Božja deca.
Jesu li oni, koji granatiraju mesta naseljena samo civilima,
Božja deca?
Jesu li oni koji kroče naoružani,
i koji se kriju iza žena i dece,
Božja deca?
S Božjom pomoću,
morate pobiti Nemce,
dobre i loše, mlade i stare.
Sve ih pobijte,
da ovo više nikad ne mora da se ponovi.
Neka je Gospod sa vama! - A i sa vama!
Neka vas Bog Svevišnji blagoslovi,
u ime Oca, i Sina i Svetog Duha.
Amen.
Svi na položaje!
Svi na svoje položaje! - Brzo!
Ne, ostani ovde!
Šta radiš? Vrati se!
Šta radite, zaboga? Pucajte u Švabu!
Šta čekate?
Pucajte, prokleti bili! Praznici su završeni!
Šta kog đavola izvodite?
Pucajte u njega!
Odstupi od položaja.
Stidi se, Gordone.
Stidi se.
Baš blesavo umreti prerušen u Nemca, a?
Šta si, do đavola, uradio?
Jedan Nemac mi je pomogao...
Obišao je moju majku.
Pili smo kafu, baš kao i pre.
Ti imaš sina.
Ime mu je Henri...
Ko ti je dozvolio... - Ako si došao da mi pridikuješ, smesta odlazi!
Zar ne shvataš ozbiljnost svega ovoga?
To je veleizdaja! Kažnjava se smrću.
Samo što ne možemo da smaknemo 200 ljudi.
Samo te to spasava.
Da ne računamo izveštaje o ostalim slučajevima bratimljenja.
Ako javno mnjenje sazna za ovo...
Ne strahuj, ovde niko neće progovoriti.
Nadam se! - Ko bi to želeo?
Oni koji su umešani nemaju ni truna obraza.
Ako ne budu rekli, to je zato što niko ne bi poverovao niti shvatio.
Bančiti sa neprijateljem dok je zemlja delom okupirana!
Zemlja? Šta ona zna o našim patnjama?
Ili o onome što činimo, bez pogovora?
Da ti kažem, osećao sam se bliže Nemcima
nego onim koji uzvikuju "Ubij Švabu!" pred punjenom ćurkom!
Bulazniš.
Ne, samo ti ne doživljavaš isti rat kao i ja...
ili oni preko puta.
Ti i tvoji ljudi ćete se pridružiti verdunskom sektoru.
U pravu si u vezi jednoga.
Ja ne razumem rat.
Moj (vojni) rod je viteštvo.
Trebalo je od toga da napraviš karijeru, kao što sam ti rekao.
Danas ratujem tamo gde je lopata teža od puške.
Tamo gde ljudi razmenjuju adrese sa dušmaninom,
gde će se sresti kada svemu bude kraj...
Još i mačka sa porukom od Nemaca: "Srećno, drugovi!"
Dobio sam naređenje da uhapsim mačku zbog veleizdaje...
Do daljnjeg.
Postao si deda, oče.
Ime mu je Anri.
O čemu ti to?
Otkud znaš?
Ne bi razumeo.
Anri?
Nije loše.
Anri Odeber!
Hajde da preživimo ovaj rat za njega.
Gore glavu.
Sedite!
Za dva dana bićete u Istočnoj Prusiji
da učestvujete u ofanzivi protiv ruske vojske.
Nadam se da ćete pokazati borbenost pred licem neprijatelja.
Ovaj voz će proći otadžbinom,
ali vi nećete moći da viditi svoje porodice.
Zašto?
Mislim da možete da pretpostavite.
Živeo Car Vilhelm! - Živeo Car!
Dodeljuju ih svakome!
Ovaj film je posvećen uspomeni na nemačke, britanske i francuske vojnike
koji su se bratimili na Božić 1914. na više mesta na frontu.
Preveo: SkeeLo
Obrada na srpski: Kvrle
Preuzeto sa www.titlovi.com