GREBEN REŠENIH
RESNIČNA ZGODBA
Mar nisi slišal?
Gospod je večni bog.
Stvaritelj vseh koncev zemeljskega sveta.
Nikoli se ne utrudi ali opeša.
Njegovo razumevanje je neizmerno.
Daje moč izčrpanim in šibkim.
Celo mladi se utrudijo in opešajo, oklevajo in padejo.
Toda vsi, ki zaupajo v boga, bodo obnovili svojo moč.
Leteli bodo na krilih kot orli.
Tekli bodo brez utrujenosti.
Hodili bodo brez bojazni.
Desmond, zdrži.
Drži se, Desmond.
Spravili te bomo od tu.
BLUE RIDGE MOUNTAINS, VIRGINIJA
PRED ŠESTNAJSTIMI LETI
Desmond.
Desmond. –Kaj? –Počakaj. –Dohiti me.
Počakaj. Nekaj ti moram povedati.
Kaj je, Hal?
Tekmujva do vrha. –Goljuf!
Se vidiva, počasnela.
Rabiš pomoč? –Bom že sam.
Rešil sem te. –Nehaj. –Ti nehaj!
Za božjo voljo.
Umaknita se z roba, presneta otroka. Polomila se bosta.
To sta Dossova otroka. Nora kot njun oče.
Prekopali so križišče Jackson in Main.
Pločnik delajo.
Ne bi več prepoznali mesta.
Dvomim, da bi prepoznali vas.
Skoraj me ne poznajo, ko grem mimo.
Kot da bi umrl z vami.
Kot da ne bi nikdar živeli.
To bi bilo vse za danes.
Blokiraj ga z desnico, Desmond.
Nehajta. Slišita!
Zakaj se tepeta? –Sta že kdaj rabila razlog? –Tom, daj …
Zakaj bi ju ustavil? Namesto obeh bom nalomil tistega, ki zmaga.
Tom?
Tom! Zbudi se. –Kaj si naredil? –Ne sliši me.
Po led grem.
Umakni košaro. –Takoj.
Ali diha?
Hal, me slišiš?
Razširjene zenice ima.
Kaj se greš?
Dobil boš batine.
Poznaš pravila.
Me slišiš, Desmond? –ŠESTA ZAPOVED: Ne ubijaj
Desmond! –Tom, nehaj.
Kaj bo to pomagalo? Že tako mu je dovolj hudo.
Kar crkljaj ga.
Povej mu, da je svet mehek in prijazen.
S Halom bo vse v redu.
Skoraj sem ga ubil. –Ja, skoraj.
Umor je največji greh.
V božjih očeh je največji greh nekomu odvzeti življenje.
To ga najbolj prizadene.
Me ne razumeš? Naj ti ponovim?
Ali hočeš raje batine? –Kaj se dogaja? Si v redu, Bertha?
Zase se brigaj. –Ne delaj tega.
Sovražim ga.
Mama?
Zakaj nas tako sovraži?
Saj ne sovraži nas.
Sovraži samega sebe. Včasih.
Nocoj ni bil priseben.
Želim si, da bi ga poznal takšnega, kot je bil pred vojno.
PETNAJST LET KASNEJE
Kako je zvenelo, Desmond? –Kot nebeški angeli, mama.
Veš, da je lagati greh. Še posebej tukaj.
Nič nisem rekel o pojočih angelih.
Kaj se dogaja zunaj, Desmond?
Dvignite ga.
Potegni ga ven. Samo povleci.
Poklical bom rešilca. –Ni časa. Joshua, tvoj avto. Hitro.
BOLNICA LYNCHBURG
Vse bo v redu. V dobrih rokah si.
Kaj imamo? Pretrgano arterijo. Zašijmo ga.
Pritisnite. Si ti podvezal? –Ja.
Dobro. Verjetno si mu rešil življenje.
Ostani z nami. V redu boš.
Kako ti je ime? –Gilbert.
V operacijsko? –Ja. Drži se. Vse bo v redu.
Vojaški pregledi so tam. Tukaj je odvzem krvi.
Si v redu?
Ne, to ni moja kri. Dobro sem.
Hvala za skrb.
Kaj bi rad?
Moj pas.
Ostal je na fantu, ki je imel nesrečo.
Hlače mi lezejo dol brez pasu.
Nimam tvojega pasu.
To vem. Še vedno je na tistem fantu.
Tukaj jemljem kri. –Dal bi jo.
Pojdi tja in počakaj. Poklicala te bom.
V tisti prostor.
Si že kdaj dal kri, gospod …
Doss.
Za prijatelje Desmond. Ne, to je prvič.
REDKE PTICE SEVERNE AMERIKE
Želel sem si postati zdravnik,
toda nisem hodil dosti v šole.
Lahko da boš malo omotičen, ko končava. Te pride kdo iskat?
Ne, peš bom šel. –Kje živiš?
V Fort Hillu. –To je daleč.
Okrog 10 km.
Po bližnjici čez gozd jih je samo sedem.
Potem ti je gotovo všeč gozd. –Ja, prav res.
Tukaj malo pritisni.
Si v redu? –Ja.
Kam pa greš tako urejen?
Včeraj sem spoznal sestro v bolnici. Dorothy Schutte in poročil se bom z njo.
Pa ona to ve? –Še ne, vendar bo.
Si že kdaj govoril z žensko, ki ni sorodnica?
Govoril sem z njo.
V tem primeru objemi brata.
Stran s temi mastnimi tacami!
Zaželi mi srečo, mama. –Srečno!
Naslednji. Sedi.
Si že kdaj dal kri? –Ja, sem.
Ti si tisti s pasom. –Desmond.
Desmond, ne moremo ti dvakrat zaporedoma vzeti krvi. –Dobro, potem bi svojo nazaj.
Prosim? –Svojo kri bi rad nazaj.
To ne gre. Ne moremo ti je vrniti. –Pa morate.
Od kar si me zbodla z iglo, mi srce pospešeno bije.
Kadar pomislim nate, mi bije še hitreje.
Tega še nisem slišala. Precej osladno. –Res?
Škoda. Celo noč sem vadil. Ni dobro?
Tega nisem rekla.
Kakšna je razlika med arterijo in veno?
O čem govoriš? –O fantovi nesreči.
Iz arterije brizga kri.
In iz vene? –Krvavi.
Moral bi vaditi razgovor med fanti in dekleti na zmenku.
Verjetno.
Dala ti bom knjigo, če te tako zanima.
O zmenkih? –O krvi.
UVOD V VOJNO
Imaš še kakšno medicinsko vprašanje?
Ne, samo nekaj najlepšega si, kar sem kdaj videl.
Zato, ker sedim v mraku.
Ne.
Čudovita si.
Pazi, kje hodiš.
Oprosti, mislil sem, da ne boš nasprotovala. –Nisi vprašal.
Mislil sem, da ti bo všeč. –Mogoče, če bi vprašal.
Greš?
Pazi, kje hodiš!
Zakaj nič ne rečeš? –Ker me boš skušala odvrniti. Vem, da ravnam prav.
Kaj pa božje zapovedi? –V vojni ni ubijanja.
Drugače je. Tudi drugi fantje gredo.
Vojna je in rabijo ljudi.
Delo v tovarni ne bo rešilo domovine.
Izgleda kot filmska zvezda.
Lepa uniforma, dobra kapa.
Spominja me na Artija, ko smo šli v Francijo.
Se ga spomniš? –Nikar, Tom. –Kaj?
Rekel sem le, kako čeden je bil v uniformi.
Vsa dekleta so očitno tako mislila.
Ponosen je bil, da so ga obletavale.
Ko bo naš Hal ustreljen, upam, da bo zadet spredaj.
Preprosta rana, brez svinjarije.
Artie je bil zadet v hrbet.
Vse notranje organe je razneslo vsepovsod pred njim.
Popolnoma je uničil uniformo.
Še dobro, da je umrl in ni videl kakšna je njegova uniforma.
Pojdi mi izpred oči.
Spreten si kot gams.
Mi boš pomagal, Desmond Doss, ali naj obtičim tukaj?
Pomagal ti bom, vendar te bo stalo. –Česa?
Poljuba.
To je izsiljevanje.
Res je, toda tako bo.
Tak je dogovor.
Obljuba velja.
Počakaj.
Saj me ne boš udarila? Če padem, greš z mano.
Poljubi me, pa boš izvedel.
PRIROČNIK PRAKTIČNE ANATOMIJE
Kaj?
Prijaviti se moram.
Ne morem ostati, medtem ko se drugi bojujejo. –Lahko. –Moram.
Bolničar bom. Reševal bom ljudi, ne ubijal.
Na delo moram, da ne zamudim.
Dorothy.
Me nameravaš že končno zasnubiti?
Ne vem. Me hočeš? –Kako naj vem, če ne vprašaš.
Sprašujem te.
Bi se poročila z mano?
Ja, bom.
Kdaj? –Ko prideš na prvi dopust. Čeprav te zdajle ne maram.
Ljubim te!
Mama je rekla, da te bom našel tukaj.
Ti trije so bili moji najboljši prijatelji.
Skupaj smo odraščali.
Skupaj smo zašli v težave in preganjali dekleta.
In se prijavili v vojsko.
Zdaj so tukaj.
Prekriti z zemljo in travo. Požrli so jih črvi.
Tukaj nočem obiskovati svojih sinov.
Sem se že prijavil.
Nisem mogel drugače.
Vsi drugi so … –Nisi kot drugi.
Vsi se podajo v to brez razmišljanja.
Kot norci, kakršni smo bili mi.
Preživijo samo tisti, ki to morejo. Ti ne moreš.
Dobro moraš razmisliti o vsem tem.
Kot delaš sedaj.
Ne boš mogel živeti s tem, če greš. –Ne bom mogel, če ne grem.
Bolničar bom.
Tako bom služil. –Misliš, da vse veš.
Misliš, da se bo vojna prilagodila tebi? Tvojim idejam?
Brez dvoma bo težka.
Ne bo težka, ampak neznosna.
Ne glede na tvoja neumna prepričanja
se ne bo tako odvilo. Ne gre tako.
Če po nekem čudežu preživiš,
ne boš zahvaljujoč bogu.
Gremo fantje. Poslovite se.
Dame, umaknite se. –Skoraj sem pozabila.
Izvoli. Obdrži jo.
Moja je.
Tukaj jo imej, ob meni.
Ljubim te.
SVETO PISMO
VRNI SE, DESMOND DOSS LJUBIM TE
Oprosti.
Te moram vsakič gledat, ko grem k postelji?
Glej in zavidaj.
Si v redu? Deluješ izgubljeno. Namesti se tukaj.
Dobra izbira. S pogledom na gore in jezero.
Randall Fuller.
Desmond Doss. –Kliči ga Prof.
Nihče ne razume, kaj govori. –Ker so vsi nepismeni.
Moda pripadajo moškemu, ki si pravi Hollywood.
Bolj bi pripadala manjšemu tipu.
Pravkar sem dobil te čevlje.
Grease Nolan, iz Red Hooka. Od kod si? –Iz Virginije.
Kmetavzar? Si se poročil s sestrično?
Hecam se.
Tam je Smitty s Kirzinskijevo ritjo. –Gre tebi bolje, praznoglavec?
Nisem te hotel osramotiti. –Wal Kirzinski, me veseli.
Kako se že pišeš? –Desmond Doss.
To je Tex Lewis, ki se ima za kavboja.
In Vito Rinnelli. Mogoče malo majhen, vendar je pravi buldog.
Kako si? –Desmond.
Ta lepotec je Lucky Ford.
Walker in Pinnick, kvazi kvartopirca.
Zapri. –Razen, če ti bo denar letel iz ust.
Dobra knjiga, ne?
Tudi Lucky ima dobro knjigo, kajne, Lucky? –Dobro čtivo.
Pozor!
V vrsto, pohitite.
Zelo čuden osebek si, če ne zameriš. Ime?
Andy Walker. –Kako dolgo si že mrtev?
Gospod? –Nisem gospod. Sem narednik Howell.
Gospodje rečemo nekoristnim ljudem.
Praviš, da ti je ime Prikazen? –Walker, narednik.
Torej Prikazen. –Ja, narednik.
Nekaj je narobe s tvojo pojavo. Ne morem ugotoviti kaj.
So tvoji lasje ali guba na hlačah?
Nož imam v nogi, narednik.
Seveda. To bo, nož.
Kako ti je ime? –Smitty Ryker.
Ne, ime ti je Idiot. Veš zakaj?
Ker imam nož v nogi. –Kdo ga je zabil tja?
Bila je nesreča. Med vadbo. –Me veseli, da ga nisi zabil namerno.
Kdo je vrgel nož?
Jaz, narednik. Vojak Kirzinski.
Videti si Indijanec. Iz katerega plemena?
Ne, Poljak sem. –Ne bo držalo. Gotovo imaš v sebi indijansko kri.
Nimam, narednik. –Mi nasprotuješ, ti pizdun?
Ne, narednik. –Naj slišim tvoj bojni krik.
Ne znam …
Da te slišimo.
Kaj je tvoj živalski duh? Si vrtna kača? –Ne, narednik.
Si veverica? –Ne, narednik. –Plešoči jelen? –Ne, narednik.
Mi nasprotuješ? –Ne, narednik.
Dobro. Potem te bom klical Poglavar.
V znak spoštovanja do tvojega ljudstva.
Hvala, narednik.
Se mi smejiš, ali si vedno tak? –Ne, narednik.
Ime, vojak? –Desmond Doss.
Videl sem koruzna stebla, bolj postavna kot si ti.
Lahko nosiš breme? –Ja, narednik. –Potem ti ne bo hudega.
Desetar, pazite, da ne bo izpostavljen močnemu vetru. –Ja, narednik.
Vojak Idiot, dvigni nogo.
Višje.
Vsi takoj ven!
Gremo.
–Samo oblečem se, narednik.
Sem to zahteval, desetar? –Ne, narednik.
Kdor je tako ponosen na svojo goloto,
bo užival na svežem zraku.
Zmigaj se, vojak. Gremo!
Prekleti ekshibicionist!
Naučil vas bom zvezati vozel,
da boste lahko spustili svoje uboge riti z višine.
Da jih zbrcam.
Naredite zanko. To je zajčja luknja. Zajec gre iz svoje luknje,
teče okrog drevesa in se vrne v luknjo.
V redu. Začnite.
Zelo dobro, Tex. Potrudi se, Prof.
Si kdaj ujel kozla, Hollywood? –Ne, narednik.
Si mu kdaj pogledal v oči? –Ne. –Dobro, bilo bi nenormalno.
Če ne boš dihal, boš umrl.
Odlično, vojak Idiot.
Čestitam, Polizanec. Pravkar si padel s 15-ih metrov in si zlomil vrat.
Sijajno, Vito Rinnelli. Pravkar si se zadavil, bebec.
Si oboževalec Benita? –Ne, narednik. –Zrasti.
Pravi Američan je višji.
Kaj je to, Doss? Ena za vsako joško?
Naredi vozel, ne modrca.
Kaj je tako smešno, desetar? –Ne bi vedel, narednik.
Dajmo punce, naprej. Hočem malo zagretosti.
Izkažite se.
Hitro se spuščajte. Pohitite. Prihajajo slabi fantje.
Hočem vas videti migati. Gremo.
Pazite na vse okrog sebe. Gremo.
Gotovo uživaš v tem, goli izprijenec.
Dajmo, zmigajte se!
Gremo, kaj čakate? Zmigajte svoje riti.
Vzpnite se. Ne bodite šleve.
Si v redu? –Sem.
Dajmo fantje, gremo.
Kaj je s tabo? Nihče ni rekel, da si odpočij.
Zmigajte riti proti cilju, dajmo!
Hitreje. Preko ciljne črte.
Odlično, Doss.
To je osebno darilo vlade ZDA vsakemu od vas.
Standardna ameriška puška, kalibra 30, M1.
Ramenska polavtomatska puška.
Narejena, da seje smrt in uničenje med sovražniki.
To bo vaša ljubica, ljubimka in priležnica.
Verjetno vaša edina resnična ljubezen.
Čas je za ples. Zgrabite dekle.
Ne usmerite jo pred sebe, nočem biti ustreljen danes.
Ne glede na skušnjavo držite orožje ob sebi.
Bodite pozorni!
Imaš problem, Koruzno steblo? Ni prava velikost?
Je problem v barvi? –Ne, narednik.
Rečeno mi je, da mi ni treba nositi orožja.
Stopi naprej in ponovi. Očitno nisem dobro slišal.
Žal mi je, narednik.
Ne morem držati orožja.
Kaj je problem? –Ni problem, samo pomota.
Povedal sem, ko sem se prijavil … –To ni mogoče.
Veš zakaj ni mogoče? –Ne.
Ker vojska ZDA ne dela napak.
Če je kakšen problem, potem si to ti.
Ne bi smel biti poslan v oborožene sile.
On je U. V.
Pozval si se na ugovor vesti in se pridružil vojski? –Ne.
Sem vesten pripadnik.
Me zajebavaš, Doss? –Ne, prostovoljec sem.
Ni problem nositi uniformo, pozdravljati zastavo in opravljati svoje dolžnosti.
Ne morem pa nositi orožja in vzeti človeškega življenja.
Ne ubijaš, samo to? –Ja, tako je.
Veš, da se v vojni zgodi precej ubijanja? –Ja.
To je sama bit vojne. –Ja.
Dobro.
Imaš še kakšne druge zahteve do vojske ZDA?
Kaj še lahko naredimo, da bo tvoje bivanje tu udobno?
Noče delati ob sobotah. –Ob sobotah …
Sem adventist sedmega dne.
Sobota je moj sabat in mi ni dovoljeno delati.
To ne bi smel biti problem, kajne, narednik?
Enostavno bomo prosili sovražnika, naj ne napada v soboto, ker Doss moli.
To smo razčistili. Naj ti povem svoje zahteve.
Niso tako zapletene kot tvoje. Zelo enostavne so.
Dokler si pod mojim poveljstvom, boš ubogal ukaze.
Če tega ne zmoreš tukaj, ti ne bom mogel zaupati v bitki.
Odpuščen boš zaradi duševne nestabilnosti.
Lahko greš.
Gospodje, spoznajte vojaka Desmonda Dossa.
Očitno, vojak Doss ne verjame v nasilje.
Ne izvaja ga, niti se noče dotakniti orožja.
Vojak Doss se je pozval na ugovor vesti.
Ne pričakujte, da vas bo rešil na bojišču,
ker bo brez dvoma
prezaposlen v bojevanju s svojo vestjo.
Narednik, to ni res. –Vojak, voljno!
Vem, kaj si nekateri od vas mislite o tem.
Za to se mi možje borimo.
Da branimo svoje pravice. Da ščitimo ženske in otroke.
Dossova prepričanja
lahko povzročijo smrt teh žena in otrok.
Zato od vseh vas pričakujem,
da mu boste izkazali zasluženo spoštovanje
v tem kratkem času, ko bo z nami.
Sem bil dovolj jasen? –Ja, narednik.
Kaj imaš to, Dessie?
Dobro veš, kaj je. –Precej majhna je.
Pol biblije za pol človeka. –Smitty, vrni mu jo.
Ne govorim s tabo.
Zakaj se nočeš boriti?
Misliš, da si boljši od nas? –Ne.
In kaj če boš napaden?
Takole, na primer.
Boš nastavil še drugo lice?
Mislim, da ne gre za vprašanje vere, ampak za strahopetnost.
Povsem preprosto. Je tako, Doss?
Si strahopetec?
Daj, udari.
Dam ti brezplačen udarec.
Tukajle.
Udari me, Doss. Daj.
Udari ga. –Ne?
Kaj je to? –Vrni mi. –Prava mačka.
Taka mačka si zasluži pravega moškega.
Vrni mi jo.
Prosim.
–"Prosim, vrni mi jo, Smitty."
Prosim, vrni mi jo, Smitty.
Slišiš glasove, Desmond?
Ne.
Kot sem razumel, se pogovarjaš z bogom. Je to res?
Nisem nor.
Verjetno se zavedaš, da te imajo mnogi za neprištevnega.
Vem, da sem drugačen, toda …
Ne bom se pretvarjal, da sem nekaj, kar nisem. Sem, kakršen sem.
Zveni osamljeno. Si osamljen?
Torej ne slišiš glasov. –Ne.
Molim k bogu, da bi me uslišal. Toda to ni pogovor.
Kot ni tole sprenevedanje. –Kako to misliš?
Vem, da je vaš namen moja nečastna odpustitev, toda …
Nisem nor. Enostavno verjamem v kar verjamem.
Saj te skušam razumeti.
Ti je bog rekel, da naj ne vzameš orožja v roke?
Bog pravi: Ne ubijaj. To je ena njegovih najvažnejših zapovedi.
Večina to razume kot ne zagrešiti umora.
V vojni so povsem drugačne okoliščine.
Jezus je rekel, "Dajem vam novo zapoved.
Ljubite se med seboj, kot vas jaz ljubim."
Borimo se proti samemu hudiču.
To ti mora kot kristjanu biti jasno.
Seveda. Zato sem se tudi pridružil vojski.
Žal mi je, toda ne bom nosil orožja.
Njegova prepričanja so brez primere,
vendar niso razlog za odpustitev.
Kako naj ob takem človeku v enoti vzdržujem disciplino?
Ne vem, toda pozval se je na ugovor vesti.
Lahko služi kot bolničar,
če izpolni vse obveze urjenja.
Mogoče mu lahko olajšamo odhod.
Omejite ga na barake in kuhinjo.
Če bo začel z bogom, mu pokažite hudiča. Hočem, da gre.
Doss, tvoj kot je sramota. Pravi svinjak.
Je smešno, Ryker? –Ne. –Imaš kakšno sranje v mislih?
Ne, narednik.
Verjetno ne veste, da moč enote
določa njen najšibkejši člen.
Da boste lažje razumeli, ta vikend ni izhodov.
Vsi ste kaznovani.
Pripravite se na 30 km pohod.
Gremo.
Dvignite glave in se ne smilite sami sebi.
Ob smiljenju mi postane slabo.
Ne veste, kaj je utrujenost. Tekli bomo dokler se ne zrušim.
Nehajte, rad bi spal!
Pusti me!
Zakaj si še vedno tu?
Pozor!
Kje je Doss?
To za nikogar ni dobro. –Nisem se prijavil za to.
Ne gre za tvojo prijavo.
Gre za življenja vseh prisotnih mož.
Tudi tvojem.
Čas je, da odnehaš.
Obleci se, pa te pospremim.
V redu je, Doss.
Nobene sramote ni.
Pojdiva.
Imam še eno izmeno straže, pa še kaznovan sem. Tako da …
Ne morem.
Prav, Doss.
Vojak Doss, lahko imenuješ osebe, ki so te preteple?
Ne, narednik.
Praviš, da ne veš, kdo te je napadel?
Nisem rekel, da sem bil napaden, narednik.
Kaj pa boš rekel, Doss?
Da so modrice po telesu od spanja?
Zelo slabo spim.
Če se nameravate namočiti, obdržite kapo na glavi.
Nočem, da bi po povratku scali smetano.
Malo za v kavo, narednik? –Lahko kar takoj, Smitty?
Govorite iz izkušenj, narednik? –Vprašaj mamo, Polizanec.
Pozor.
Voljno.
Vojak Doss, bojim se, da zate ne bo izhoda.
Izhod je za tiste, ki so končali osnovno urjenje.
Z vsem spoštovanjem, končal sem ga.
Vlogo sem dal pred tremi tedni. Danes popoldan se ženim.
Piše, da nisi opravil urjenja s puško.
Ni mi treba nositi orožja. Polkovnik Stelzer je …
Njegov pogoj je bil:
"Doss lahko služi kot bolničar,
če predhodno opravi celotno urjenje."
Nisi opravil streljanja.
Brez dvoma.
Pokaži, kako obvladaš orožje, pa ti bom odobril izhod.
Desetar Cannon, dajte svoje orožje Dossu.
Ne bom prijel za orožje. –Nisem te prosil, vojak!
To je neposreden ukaz tvojega poveljujočega!
Zaboga, Doss.
Končaj s to neumnostjo in odnehaj.
Če boš zavrnil, ne morem drugega, kot da te pošljem pred vojaško sodišče.
Konec vojne boš dočakal v vojaškem zaporu.
Ne morem.
Kako dolgo boš še čakala, Dorothy?
Mislim, da je bilo dovolj dolgo.
Žal mi je. Včasih se moški prestrašijo.
Mogoče nekateri, toda ne moj Desmond.
Gotovo misliš, da sem prasec,
ki ga skrbijo le pravila, ne pa njegovi ljudje.
Smem?
V to knjigo verjamem kot vsi ostali ljudje in se borim z vestjo.
Toda kaj narediti, ko je vse, v kar verjameš, napadeno?
Ne vem.
Nimam odgovorov na taka vprašanja.
Tudi jaz čutim, da so moje vrednote napadene.
Pa ne vem zakaj.
Ni mi mar za tvoje principe, tako kot tudi Japoncem ni.
Če napadejo tebe ali nekega ranjenega vojaka, kaj boš naredil?
Ga boš udaril z biblijo? –Za svoje ljudi sem pripravljen dati življenje.
Vojne ne dobiš tako, da daš svoje življenje.
Glej, tukaj sem zato, ker nočem da gniješ v zaporu.
Priznaj krivdo in mogoče te pošljejo domov, kjer boš molil.
Naj pogumni možje zmagajo v tej vojni.
Če te jaz ne morem prepričati, te bo mogoče ona.
Niso mi pustili, da te pokličem.
Vedela sem, da tega ne bi naredil.
Kaj so ti naredili?
V redu sem. Imel sem nekaj rund z zidom in izgubil.
Pravijo, da greš mogoče v zapor, Desmond. V Leavenworth.
Mora biti še druga pot. –Ne vem katera.
Naredil sem kar so hoteli, sedaj pa me imajo za kriminalca, ker nočem ubijati.
Poskušal si. Nihče ne more reči, da nisi.
Toda koga boš rešil v zaporu?
Verjetno nikogar. –Zakaj potem ne primeš puške in mahaš z njo?
Ni je treba uporabiti, samo voljo pokaži.
Ne morem. –Lahko. Samo za ponos gre.
Ponos in trmo. Ne mešaj svoje volje z božjo.
Ponosen.
Mogoče sem ponosen.
Kako naj živim s tem, če ne sledim svojim prepričanjem?
Kako boš ti živela ob meni?
V tvojih očeh ne bi bil človek, kakršen želim biti.
Zaljubila sem se vate, ker nisi bil tak kot drugi.
In nisi skušal biti.
Niti pomisli ne, da me boš razočaral.
Vedno te bom ljubila, ne glede na vse.
Ne vem, kaj bo naredil. V vsakem primeru lahko izgubi.
Če prizna krivdo, bo sledil nečastni odpust.
Če se bo boril, gre gotovo v zapor.
V obeh primerih bo veljal za strahopetca in ne vem, kako bo živel s tem.
Hvala ti, Dorothy.
Če boš govorila z njim mu reci, da ga imava rada in moliva zanj.
Moliva za vaju oba. –Bom, zbogom.
Samo pojdi. –Si znorel?
Seveda sem. Kaj pa si mislila?
Pojdi iz sobe. –Ne, Tom. Odloži jo.
Pojdi proč, ženska.
Bom jaz.
Želite? –Rad bi govoril z brigadnim generalom Musgrovom.
Brez dogovora je to nemogoče.
Recite mu, da želi desetar Thomas Doss govoriti z njim.
Ima pomemben sestanek.
Z njim sem se boril v Franciji. Bil je moj poveljnik.
Prosim, življenjsko pomembno je.
Hvala vam.
Zunaj je neki Thomas Doss. –Doss?
Hitro bo končano in doma boš na varnem, kot da se ni zgodilo.
Ljubim te.
Zaslišanje v primeru Desmonda Dossa.
Obtožen je neizvrševanja ukazov poveljujočega.
Kako se izreka obtoženi?
Vojak Doss se izreka kot ne kriv.
Je to res? Mislil sem, da ste dosegli nek dogovor.
Ja, toda premislil sem si. –Kar tako? Hočeš na vojaško sodišče.
Ja.
Kot želiš. Nadaljujte.
Vaša milost.
Vojak Doss se šopiri s svojo moralo kot odlikovanjem.
Svoj prezir izkazuje z zavračanjem neposrednih ukazov poveljujočega.
Med tem pa naši ljudje žrtvujejo svoja življenja …
Si v redu? –Ja.
Še vedno razpravljajo? –Ja.
Odnesi to noter. –Ne morem. Samo vojaško osebje.
Daj nekomu, da odnese. –Ne bodo pomagali. Hočejo ga dotolči.
Samo eno vprašane je, ki ga mora vojaško sodišče postavi obtoženemu:
Ali zanikaš, da nisi izvršil neposrednega ukaza polkovnika Sangsstona?
Lahko zanikaš?
Ne, ne morem. –Zakaj si potem v sporu?
Kaj ti toliko pomeni zavračanje orožja v bojni enoti?
Ker sem ob napadu Japoncev na Pearl Harbor, to vzel osebno.
Vsi, ki jih poznam, so se prijavili, vključno z mano.
Dvojico v domačem mestu
so razglasili za nesposobna. Ubila sta se, ker nista mogla služiti.
Delal sem v vojaški tovarni in lahko bi se izognil, toda ne bi bilo prav.
Ni prav, da se eni borijo in umirajo.
Nisem hotel sedi doma na varnem. Moral sem služiti vojsko.
Imam moč in željo služiti kot vojaški bolničar.
Skupaj z drugimi fanti. V nič manjši nevarnosti, samo …
Med tem ko bodo drugi jemali življenja, jih bom jaz reševal.
Ko se svet trga na kose,
se mi ne zdi nič slabega, če hočem tudi sam nekaj narediti.
Žal mi je. Nihče ne sme … –Ne razumete. Moj sin je obtožen.
Razumem, toda … –Imam informacijo.
Povedano je hvalevredno, toda obtožba je neizpodbitna …
Kaj se dogaja?
Pustite ga.
To je uniforma iz velike vojne. –Tako je.
Tole vam moram pokazati. –Z vsem spoštovanjem,
niste več pripadnik vojske.
Ne morete prisostvovati zaslišanju. Žal mi je.
Tako zdaj to gre?
Boriš se za domovino, toliko izgubiš, potem pa si zavržen?
Uniforma je pozabljena in nimaš več glasu. –Bili ste v Lucyju?
Ja. In v Belleau Woodu. –Dvakrat odlikovan, kot vidim.
Verjetno ste oče vojaka. –Tako je, Thomas Doss.
Potem kot bivši vojak veste, da so zakoni …
Poznam zakone in ščitijo mojega sina. V sami ustavi so.
Verjamem v zakone, tako kot on. Boril sem se, da jih zaščitim.
Vsaj mislil sem tako. Če se nisem za to boril,
potem ne vem, kaj sem tam delal.
Hvala, desetar Doss.
Dajte mi pismo.
Oditi morate.
"Pravica ugovora vesti obtoženega je zaščitena z zakonom Kongresa
in ne more biti prisiljen odpovedati se tej pravici.
V tem primeru neizvrševanje ukaza o nošenju orožja."
Podpisal brigadni general Musgrove, Vojaška komanda, Washington.
Polkovnik?
Umikam obtožbe. –Primer je razrešen.
Vojak Doss, lahko greste v bitke
brez orožja, s katerim bi se branili.
Nadaljujte z delom in začnite s tečajem za vojaškega bolničarja.
Kje je? –Takoj je odšel.
Rekla sem mu, da ga hočeš videti. –Razumem ga.
Ko prideš domov mu povej, da ga imam rad.
Glej, da se mi vrneš.
OKINAVA, MAJ 1945.
Dovolj je, Hollywood. Utihni.
Prisežem, da te bom ustrelil, Hollywood. –Zatlači mu nogavico v usta.
Tvoj prevoz je tukaj.
Umaknite se. –Stopite vstran.
96-ta, kar je ostalo od njih.
Zamenjali jih bomo.
Zdi se v redu. –Varno je.
Varno je, narednik.
Poveljnik Glover.
Poročnik Manville, 96-ta. Dodeljeni smo vam. –Dobro.
Dajte možem hrano. To je narednik Howell. –Me veseli.
Kdo je Doss? –Tamle je.
Si ti Doss?
Irv Schecter.
Ti, jaz in Page
smo edini bolničarji na tem področju.
Očitno bomo sodelovali.
Ste prišli s prve linije? –Kako je tam?
Vprašal sem, kako je tam.
Hacksaw?
Šestkrat smo se vzpeli. Šestkrat so nas vrgli dol.
Zadnjič ni nič več ostalo od 96-te.
Živali so.
Smrdljive živali.
Japoncem ni mar za življenje in smrt.
Hočejo umreti. Kar naprej prihajajo.
Ne bodo odnehali.
Nikoli.
Izvoli.
Japonci namenoma streljajo ranjene.
Odstrani vse oznake Rdečega križa.
Dobijo nagrado, če ustrelijo bolničarja.
Bela je tarča.
Tvoja nova čelada.
Univerzalna velikost.
To je naš cilj. Greben Hacksaw.
Če ga zavzamemo, dobimo Okinavo.
Če dobimo Okinavo, zavzamemo Japonsko.
Oddahnite si, dokler jih naši kolegi iz mornarice malo ne zmehčajo.
Nihče ne more preživeti tega sranja.
Oni lahko.
Poročnik, so ti bunkerji res na tem mestu?
Trije so.
Ja. Mogoče so le malo bolj zadaj.
Zgoraj je vse drugače.
Čisto je, poveljnik.
Možje, gremo!
To je kri. –Ne me basat.
Nismo več v Kansasu, Dorothy.
Plezaj.
Daj mi roko.
Brown, daj to Jessopu. –Desetar.
Kje so? Nič ne vidim.
V kritje! –Kje jebenti …
Bolničar, pomagaj. Tukaj smo.
Pritisni z roko, Jack. Pridi.
Spravil te bom v kritje. Greva.
V napad!
Nič ne vidim. –Je tam eden? –Ne vem, samo streljaj.
Greva.
Vito!
Bolničar, Vito je zadet. –Prihajam.
Umakni se.
Si zadet? –V redu sem.
Tukaj sem, Ralph. Dihaj.
Dihaj, Ralph. Vse bo v redu.
Dihaj, Ralph. Dihaj.
Oskrbel te bom.
Daj mu morfij in pojdi naprej.
Ne bo preživel dneva. –Prosim, Doss, ne.
Ne zapusti me, prosim. Otroke imam.
Prosim, ne zapusti me.
Nikamor ne grem. Vrnil se boš domov, Ralph.
Domov te bom spravil.
Dobil boš morfij.
Hitro deluje. Spravili te bomo od tu.
Nosila!
Dvigni se in naprej. –Ne morem, ranjen sem. –Nič ti ni.
Sranje. Drži se.
Premakni se. Če se ne premikaš, si mrtev.
Ta ima prednost.
Prednost? Mrtev bo preden pride dol.
Ne moreš vedeti. Spravi ga dol.
Prav, pojdi.
V redu je. Spravili te bomo domov.
Bolničar, pomagaj!
Če jih mi ne vidimo, tudi oni nas ne.
Tukaj sem, Frank. Kam si zadet?
Očitno nas vidijo, pametnjakovič. –Daj, pomagaj mi.
V kritje. –Tam so bunkerji.
Vidim. Ostani v kritju.
Bunkerji so pred nami. –Ja, tudi jaz jih vidim.
Udarite po njih z vsem kar imate. –Poslal bom strelce z bočne strani.
Dobro pritisni, pa bo v redu. –Bom jaz prevzel, Doss.
Pridi sem, sedi.
Si v redu? –Ja.
Prasec.
Pojdi tja. V kritje. Streljaj.
Streljaj!
Dimna bomba!
Krijte!
Teci, Prikazen. V tisto luknjo in ostani tam.
Teci, Smitty, krijemo te.
Krijte.
Torba!
Prikazen! –Tukaj!
Zatlači jim ga, Prikazen.
Krijte!
Mater.
Krijte ga.
Bolničar, pomagaj mi.
Napad!
Tukaj sem. Pritisni z roko!
Prikazen.
Kam si zadet? –Ne vem.
Buško imaš. Ni hudega.
Kako ti je ime? –Andy.
Andy kaj? –Andy Walker.
Kako te kličejo? –Prikazen.
Prikazen, v redu si.
Odlično, možje. Dobro opravljeno.
Držali bomo ta položaj čez noč. Jutri nadaljujemo s čiščenjem grebena.
Fantje, namestite se v bunkerju ali ob njem.
Menjava straže na dve uri. Ne vemo, kaj je naprej.
Glave dol, riti še nižje. Ustrelite vse, kar ne govori angleško.
Vključno Polizanca? –Še posebej njega.
Briga me če morate scati in srati. Ni varno iti sam.
Kam pa greš, Doss?
Tam zunaj so še ranjenci. –Z njim grem.
Bodita pametna in pazita.
Poiščite si prostor.
Rinnelli in Henry sta padla v prvih 15-tih minutah.
Na samem začetku.
Peterson, Popeye, Standford in Murphy.
Page in Unger.
Ralston.
V miru sinovi pokopljejo očete,
v vojni očetje svoje sinove.
Bi nehal s tem sranjem?
Nikomur ne pomaga.
Prav imaš, ne pomaga.
Daj sem.
Ima trebušno rano.
Potrebuje plazmo. –Naj ostane tu.
Oskrbeli te bodo.
Poiščeva luknjo in se namestiva? –Se strinjam.
Nadeni si čelado.
Ne boš pojedel?
Ne jem mesa. Kar vzemi.
Seveda ne ješ.
Čudovita je.
Saj veš, da nisi pravi zanjo?
Vem.
Ne povej ji tega. –Z mano bi bila srečnejša.
Dokler te ne bi spoznala.
Včasih sem res bedak. –Včasih?
Že prav.
Tile Japonci so potuhnjeni.
Prevzel bom prvo stražo, ti pa malo zadremaj.
Peklenske sanje.
Sanjal sem, da sem ubit. Nič nisem mogel narediti.
Puška pomaga.
Ne grize. –Pa grize.
Okrog sebe poglej. –Po vsem, kar smo doživeli.
Razumen človek bi prijel za orožje. –Nisem trdil, da sem razumen.
Oče je pijanec.
Leta se je boril proti temu. Pijača ga je naredila zlobnega.
Vsaj poznaš ga. Moj bi bil lahko kdorkoli.
Te je mama vzgojila? –Poznal sem jo.
Toda pri petih letih me je dala v sirotišnico. Nisem je več videl.
Hitro se znajdem.
Hitro presodim ljudi. Pri tebi pa sem se hudo zmotil.
Oče naju je z bratom pretepal brez vsakega razloga.
Sprijaznil sem se.
Ko pa je dvignil roko nad mamo …
Proč od mene, ženska!
Dovolj je tega. Nič več! Me slišiš?
Sproži!
Nehajta! Ne!
Vendar ga nisi ubil.
V svojem srcu sem ga.
Zato sem prisegel pri bogu, da se ne dotaknem več orožja.
Svojega ti ne dam, ker si nor.
Umaknite se!
Umik!
Pod zemljo so.
Tukaj Baker Šest. Rabimo takojšnjo pomoč. Cilj je Yoke Tare 5–1–5.
Vem, da smo mi tukaj, a ne bomo več dolgo.
Prosil sem za topniški napad. –Umaknite se nazaj!
Tukaj sem.
Krij me.
Gremo.
Spravi se stran!
Pridi sem.
Veš, kaj moraš. Samo pritiskaj.
Ne, nočem plazme. Njemu jo daj.
V redu bom, pojdi.
Polizanec, spravi Irva stran. –Bom. –Se kmalu vidiva.
Pridi.
Takoj morava proč. Pridi, greva.
Prof!
Umakniti se moramo. –Pohitite!
Bojim se. –Omililo bo bolečino.
Ne. Ne naredi tega!
Smitty, ostani buden. Proč morava.
Pomagaj mi ga spustiti dol.
Daj, pohiti. –Ni mu več pomoči. Mrtev je.
Pridi, stran morava.
Vsi z grebena!
Kaj hočeš od mene?
Ne razumem.
Ne slišim te.
Bolničar, pomagaj!
Pomagaj mi, bog!
Prav.
V dobrih rokah si.
Šest, osem …
Odpeljite jih na varno.
Ford, koliko ih je? –Samo 32 jih je prišlo dol.
Mojbog.
Spremiva jih.
Harry, Desmond je.
Pomagal ti bom. Samo dihaj, prav?
Polkovnik vas želi videti. –Rabim vozilo.
Ostanita tukaj in dobro odprita oči.
Ostanita tu in stražita!
Pomagaj mi.
Pazi!
Tukaj sem.
Dobro pritisni z roko. Vrnil se bom.
Gremo.
Dajmo, fantje. En, dva, tri, spusti!
V redu je. Spet smo skupaj.
Na robu sva, Eric. Drži se.
V redu je, Eric.
Dobro bo.
Za vsako nogo ena. Pripravi se, da te spustim.
Dobro je.
Držim te. Zaupaj mi, Eric.
Japonci! –Ne, ta je naš!
Greva.
Imam te!
Vse bo v redu.
Hank, še eden je.
Polkovnik, odpovejte obstreljevanje na Hacksaw.
Zgoraj je še več kot 100 mož.
Povej jim, naj prekinejo topniško obstreljevanje na Hacksaw.
Sedi, Jack. Prinesem ti pijačo.
Nismo več zakriti.
Prihajajo. Greva.
Končno!
Kar naprej prihajajo. –Dvigniva ga.
Doss.
Pomagaj mi.
Zaupaj mi. Zajemi sapo.
Greva, kolega. Greva.
Jack, ne veš ali so možje zgoraj mrtvi ali živi.
Ne moreš gor. Pobili vas bodo.
Daj mi okrepitev. –Nimam spočitih mož, nimam enot.
Trije bataljoni so bili zbrisani danes. Več kot dan je treba, da pridejo novi.
Rabim jih prej.
V redu je, v redu.
V redu je.
Morfij. Dober je.
Pinnick, Pinnick. Jaz sem, Doss.
Bodi tiho. Tukaj sem.
Si ranjen? –Ja. Nič ne vidim.
Samo tiho bodi.
Miruj.
V redu bo. Drži se.
Takole. Poskusi sedaj.
Mislil sem, da sem oslepel.
Tiše. Lahko hodiš? –Ne vem.
Proč morava, pridi.
Dobro, imava te.
Ted, jaz sem, Desmond.
Pomagal ti bom.
Si pripravljen iti od tod? –Vsekakor.
Prosim te, bog,
pomagaj, da rešim še enega.
Prosim, pomagaj, da rešim še enega.
Še enega. Pomagaj mi rešiti še enega.
Še enega.
Pazite.
Od kod vsi ti prihajajo? –S Hacksawa.
Mislil sem, da so vse umaknili. –Ne vseh.
Nek norec jih spušča z grebena.
Celo nekaj Japoncev.
Niso preživeli. Kmalu se vrnem.
Previdno. Pripravljeni smo, gremo.
Pridi sem. Japonci so vsepovsod.
Prekleto. Koruzno steblo, poln si presenečenj.
Vam dam morfij? –Ja. To ali kroglo.
Tukaj je.
Naj te pogledam?
Ni hudega.
Da vidim.
Videti je huje kot je. Punce te bodo še poljubljale.
Narednik, boste zdržali še malo?
Ja, pojdita. –Vrnil se bom.
Si pripravljen? Greva.
Poveljnik, to morate videti.
Celo noč so prihajali dol.
Tudi Hollywood je tu. Nisem si mislil, da ga bom še kdaj videl. Pridite.
Kaj za vraga je to? –Kako ste, gospod?
Pozdravljeni, poveljnik.
Lepo te je videti. –Poveljnik Glover.
Kdo te je spustil dol? –Doss. Howell je še tam.
Howell in Doss sta to naredila? –Samo Doss.
Samo Doss?
Strahopetec Doss.
Ti si kot žvečilka na čevlju. –Dajte mi jo.
Kaj ni malo pozno za strelske vaje?
Zlezite gor. –Se hecaš. –Odvlekel vas bom.
Dajva.
Pripravljeni? –Ja. –Greva.
Imava družbo!
Dajva.
Dvignite roke!
Saj nisi resen? –Naredi vozel, ne modrca.
Pripravljeni? –Ja. –Dol!
Spustite me dol!
Narednik Howell. –Doss je še vedno gor.
Kaj hudiča? –Japonci ga lovijo.
Imamo ga.
Dobro je, Doss. Na varnem si.
Desmond, vse je v redu.
Si ranjen?
Ne.
Takoj spravimo tega vojaka v bolniški šotor.
Previdno.
Kje je Irv? –Misliš bolničarja Schecterja?
Ni preživel. Umrl je zaradi šoka. Ni bilo plazme.
Žal mi je.
Videl sem le mršavega fanta. Nisem vedel, kdo si.
Naredil si več kot kdorkoli v služenju domovini.
Nikoli v življenju se nisem tako zmotil v človeku.
Upam, da mi boš nekoč lahko odpustil.
Jutri moramo spet gor.
Vem, da je jutri tvoj sabat.
Večina ljudi ne veruje tako kot ti.
Imajo pa zelo močno vero v tvoje verovanje.
Kar si naredil na grebenu je čudež in želijo košček tega.
Ne bodo šli gor brez tebe.
Kaj za vraga delate? Napad bi se moral začeti pred 10 minutami.
Čakamo, polkovnik. –Čakate na kaj?
Na vojaka Dossa, da konča z molitvijo za nas.
Vojak Doss moli? Kdo za vraga je vojak Doss?
Lotimo se.
Lezite! Na tla!
Pomiri se. Dobil boš morfij.
Hitro ga spravita stran.
Moja biblija, moja biblija.
Stojte!
Moja biblija, moja biblija.
Domov greš, Desmond. Zavzeli smo Hacksaw.
Počakajte! Desmond!
Desmond Doss je na varno spravil 75 ranjencev s Hacksaw Ridga.
Bil je prvi, ki se je skliceval na ugovor vesti in prejel Medaljo časti,
najvišje ameriško odlikovanje za hrabrost.
Desmond in Dorothy sta bila poročena
do njene smrti, leta 1991.
Do svojega junaštva je ostal skromen, pripisujoč vse zasluge bogu.
Ves čas sem molil.
Nenehno sem ponavljal: Bog, daj da rešim še enega.
Ko mi je uspelo, sem rekel: Bog, daj da rešim še enega.
Preprosto je rekel: Pravi junaki so pokopani tam.
Rekel bi, da je narobe kogarkoli obsojati.
Naj bo to vojska ali kdorkoli.
Ko te nečesa obtožijo, to ni šala.
To si.
Izrekel sem mu vse te besede glede nošenja orožja
in da se ne bo boril ob meni,
ker ni oborožen.
Potem sem ugotovil,
da je eden najpogumnejših ljudi na svetu.
Dejstvo, da mi je rešil življenje,
je bila največja ironija.
Kri mu je tekla čez obraz in oči.
Stokajoč je ležal in klical bolničarja.
Zgrabil sem čutarico z vodo in nekaj povojev.
In mu spral obraz.
Ko je bila kri sprana, so se pokazale oči.
Kar oživel je.
Rekel je: Mislim sem, da sem oslepel.
In z nasmehom, ki mi ga je naklonil,
sem bil bogato poplačan.
Desmond Doss je umrl v 87. letu starosti v marcu, leta 2006.
Prevod in priredba: JP