Мovie database www.mario.mk
'Oprosti nam
'Oh Tagaloa
'Pogledaj
'Na ovaj svet
'Pogledaj
'Na ovaj svet
'Svetlost
'Kojom zračim
'Dobra je i divna
'Pogledaj
'Putovanje je počelo
'I kako su nam divni životi
U početku,
postojao je samo okean.
Dok se nije pojavila "Majka ostrvo".
Te Fiti.
Njeno srce je imalo najveću moć.
Moglo je da stvori život!
I Te Fiti ga je podelila sa svetom.
Tokom vremena mnogi su tražili Te Fitino srce.
Verovali su da ako ga poseduju,
da će imati i veliku moć stvaranja.
I jednog dana...
najuporniji od njih...
doputovao je preko velikog okeana da ga uzme.
To je bio polubog vetra i mora.
Bio je ratnik...
varalica!
Metamorf koji je mogao da menja oblik
sa svojom magičnom udicom.
A zvao se Maui!
Bez njenog srca,
Te Fiti je počela da se lomi,
što je rodilo veliku tamu.
Maui je pokušao da pobegne,
ali se susreo sa nekim drugim koji je tražio srce.
Te Ka, demon zemlje i vatre.
Maui je pao sa neba!
I više ga niko nije video.
Njegova magična udica...
i srce Te Fiti, bili su izgubljeni u moru,
gde čak i sada, posle 1000 godina...
Te Ka i demoni iz dubina, traže srce.
Kriju se u tami koja raste
i teraju našu ribu!
Crpeći život sa ostrva na ostrvo,
dok svi ne budemo progutani u krvožednim čeljustima...
neizostavne smrti!
Ali jednog dana...
srce će naći
neko ko će otići dalje od grebena,
naći Mauia,
dovesti ga preko okeana...
i vrate Te Fitino srce...
da nas sve spase.
Hvala majko, to bi bilo dosta.
Tata...
Niko ne putuje dalje od grebena.
Ovde smo sigurni!
Nema tame. Ni čudovišta.
Čudovište, čudovište! - Nema čudovišta!
To je tama!
Nema ničega van našeg grebena osim oluja!
I burnog mora! - Moram da povratim!
Dok god ostanemo na našem ostrvu,
bićemo dobro!
Legende su istinite.
Neko će morati da ode!
Majko...
Motunui je raj!
Zašto bi neko želeo da ode bilo gde?
Iš!
'Oči su ti tako radoznale
'Srce ti je nevin ratnik
'Najdraža moja
'Dobićeš zadatak
'Neka preleti preko tebe
'Sloboda koju osećaš
'I tvoje misli
'Naša malena
'Došla si
'Mlada devojko
Moana!
'Oči su ti tako radoznale
Tu si Moana, šta to radiš, uplašila si me!
Želim da se vratimo.
Znam...
ali ne ide se tamo.
Opasno je.
Moana, hajde...
Da se vratimo u selo.
Ti si sledeća u nizu poglavara.
I činićeš divne stvari moja mala Minou.
O, da, ali prvo...
Moraš da naučiš gde ti je mesto.
Moana...
Prolaz.
Moana, vreme je da saznaš.
Selo Motunui je sve što ti treba.
Igrači vežbaju
Igraju po starom ritmu.
Kome je potrebna nova pesma? Stara je sve što ti treba.
Ova tradicija je naša misija.
Moana, ima toliko toga da se uradi.
Ne spotiči se na taro koren. I to je sve.
Delimo sve što napravimo.
Šalimo se i pravimo korpe.
Ribari se vraćaju iz ribolova.
Hoću da vidim. - Ne odlazi.
Moana ostani na zemlji.
Narodu će biti potreban poglavar a to si ti...
Doći će dan
kada ćeš se osvrnuti.
I shvatićeš da je sreća tu gde si.
Vidi kokosov orah!
Vidi mu stablo...
Koristimo sve.
Sve što nam treba.
Pravimo mreže od vlakana.
Voda je slatka.
Od lišća pravimo vatru.
Kuvamo meso unutra.
Vidi kokos!
Sve od njega!
Ostrvo nam daje sve.
I niko ne odlazi. - Tako je, ostajemo.
Sigurni smo i dobro nam je.
I kada gledamo u budućnost...
Tu si ti.
Bićeš dobro.
Naučićeš kao i ja.
Moraš naći sreću tu gde si!
Volim da plešem kod vode.
Sa plimom i talasima.
Voda je nevaljala!
Volim kada se bacaka.
Selo misli da sam luda.
Ili da idem daleko.
Ali kada shvatiš šta voliš, tu si.
Ćerka si svog oca.
Tvrdoglavost i ponos.
Pazi šta priča, ali pazi.
Možeš da čuješ glas iznutra..
I ako glas počne šaputati da pratiš najdalju zvezdu
Moana, taj glas iznutra je ko si ti
Tata!
Samo sam gledala brodove.
Nisam htela da se popnem.
Hajde.
Moram nešto da ti pokažem.
Hteo sam da te dovedem ovde čim si se rodila.
Ovo je sveto mesto,
mesto poglavara.
Doći će vreme
kada ćeš stajati ovde i stavićeš...
kamen na ovu planinu.
Poput mene.
Poput mog oca.
I njegovog oca i svih poglavara koji su postojali.
I tog dana, kada budeš dodavala svoj kamen, podići ćeš celo ostrvo u visine.
Ti si budućnost našeg naroda, Moana.
Narod nije tamo,
već ovde.
Vreme je da postaneš ono što moraš.
Pravimo mreže od vlakana. - Pletemo mreže od vlakana
Voda je slatka. - Pravi ukus drveta.
Koristimo lišće da pravimo vatre. - Pevamo u horovima.
Kuvamo meso. - Jer imamo usta da hranimo.
Selo veruje u nas. - Tako je!
Selo veruje!
Ostrvo nam daje što nam treba.
i niko ne odlazi! Pa ću i ja ostati.
Moj dom i narod pored mene.
I kada mislim na budućnost.
Tu smo svi.
Vodiću ih.
Narod će me voditi.
Gradićemo budućnost zajedno.
Jer smo tu.
Jer svaki put te vodi...
tu gde si.
Naći ćeš sreću... - Tu gde si.
Tu gde si...
Svaki put kada pada liša, krov prokišnjava bez obzira koliko lišća stavljam.
Popravljeno!
Veži lišće!
Vetar je pomerio stub.
Ovo je dobra svinjetina!
Oh, mislim...
Ne, nisam...
Šta, zovu me, moram da...
Ćao!
Dobro ti ide.
Da li je gotovo?
Blizu.
Pitam se u vezi tog pileta.
Jede kamen!
Mislim da mu nedostaje osnovna inteligencija za sve.
Da li da ga...
Skuvamo?
Ponekad, naša snaga se nalazi iza površnosti.
Mnogo iza...
u nekim slučajevima.
Ali sam sigurna da Hei-hei nije toliko površan!
Žetva je.
Jutros sam skupljala kokose i...
Pa..
Trebalo bi da posečemo bolesna stabla.
I posadićemo nova, tamo!
Hvala ti, Moana.
Dobro joj ide!
Ovo ti pristaje.
Poglavaru!
Moraš nešto da vidiš.
Naše zamke u istočnoj laguni.
Donose sve manje ribe.
Onda ćemo okretati ribnjake.
Jesmo, nema ribe.
Onda ćemo pecati na udaljenoj strani ostrva.
Pokušali smo.
Vetrovitioj strani?
Onda strani uz vetar.
Plićake, kanal.
Prešli smo celu lagunu!
Riba nema.
Jeste li pokušali sa drugačijim mamcem?
Mislim da se ne radi o mamcu.
Pričaću sa većem.
Siguran sam... - Šta ako...
pecamo van grebena!
Niko ne ide dalje od grebena.
Znam, ali ako nema riba u laguni...
Moana! - A tu je ceo okean...
Imamo jedno pravilo!
Staro pravilo kada je bilo ribe!
Pravilo zbog koga smo sigurni!
Ali tata... - Umesto da ugrožavamo naš narod
da trčiš do vode!
Svaki put kada pomislim da si prevazišla ovo.
Niko ne ide van grebena!
Nije baš kao da si to rekla ocu stajeći na brodu.
Nisam rekla da idemo van grebena
jer želim da sam na okeanu.
Ali želiš.
Navalio je na tebe, jer... - Jer me ne shvata.
Jer je bio kao ti.
Okean ga je vukao.
Obala ga je vukla.
Uzeo je kanu, Moana.
Prešao je greben.
I naišao je na more koje ne prašta.
Talasi kao planine.
Najbolji prijatelj ga je molio da bude na brodu.
Tvoj otac nije mogao da ga spase.
Nada se da će spasiti tebe.
Ponekad, kada želimo da smo neko drugi,
da možemo nešto da uradimo...
nije nam suđeno.
Stojim i gledam u vodu.
Koliko god da se sećam i ne znam zašto
Želim da budem savršena ćerka
Ali se vraćam vodi, koliko god pokušavala da to ne radim
Gde god da odem svaki put kojim hodam
Sve me dovodi do
Mesta gde ne mogu da idem
Gde želim da budem
Da vidim mesto gde se spaja nebo i zemlja?
Doziva me
I niko ne zna koliko to ide
Kada me vetar nosi a more ostaje iza mene
Saznaću jedan dan
Ako odem, otići ću daleko
Znam da svi izgledaju srećno na ostrvu
Sve je već određeno
Znam da svi imaju ulogu na ostrvu
Možda mogu da odem sa mojom
Mogu da ih ponosno vodim, da nas učinim jakim
Biću zadovoljna ako ne talasam
Ali glas iznutra kaže drugačije
Šta mi to fali?
Vidi svetlost kako se presijava na moru Zaslepljujuća je
Niko ne zna koliko je duboka
I kao da me doziva
Nađi me i nauči me
Šta se nalazi iza ove linije, i da li ću je preći
Vidi liniju koja spaja nebo i zemlju, doziva me
I niko ne zna dokle ide
Ako me vetar gura, more će ostati iza mene
Jednom ću saznati dokle mogu doći
Dobro, Pua.
Mogu ja to.
Ima više ribe iza grebena.
Ima svega van grebena.
Nije loše!
Pua!
Šta god da se dogodilo,
okrivi svinju!
Bako!
Hoćeš li reći tati.
Ja sam mu majka.
Ne moram ništa da mu kažem.
Bio je u pravu.
O tome da se ide dalje.
Vreme je da stavim svoj kamen na planinu.
Dobro!
Onda idi.
Stavi kamen gore.
Zašto ne pokušavaš da me odgovoriš?
Rekla si da tako želiš.
Jeste.
Kada umrem,
vratiću se kao ove ribe.
Ili sam izabrala pogrešnu tetovažu.
Zašto si tako čudna?
Ja sam ludača iz sela.
To mi je posao.
Ima li nešto što želiš da mi kažeš?
Kaži mi.
Ima li nešto što želiš da mi kažeš?
Želiš li to da čuješ?
Čula si sve priče našeg naroda,
osim jedne.
Kakvo je ovo mesto?
Zaista misliš da su naši preci ostajali u grebenu?
Šta ima tamo?
Odgovor,
na pitanje koje stalno sebi postavljaš.
Ono što moraš da postaneš.
Uđi.
Udri u bubanj,
i vidi.
Udri u bubanj.
'"Čitamo" vetar i nebo
'Kada je sunce visoko
'Plovimo morem
'Na povetarcu okeana
'Noću dajemo imena zvezdama
'Jer znamo gde smo
'Idemo našim pravcem da nađemo
'Novo ostrvo gde god da smo
'Sećamo se našeg ostrva
'I kada dođe vreme da nađemo dom
'Znamo naš put
"Čitamo" vetar i nebo
Kada je sunce visoko
'Plovimo morem na povetarcu okeana
'Noću dajemo imena zvezdama znamo gde smo
Znamo ko smo
Ko smo.
'Idemo našim pravcem da nađemo
Novo ostrvo gde god da idemo
Sećamo se našeg ostrva
I kada dođe vreme da se nađe novi dom znamo put.
Mi smo istraživači koji čitaju sve znake.
Pričamo priče iz davnina
U beskonačnom lancu.
Znamo način!
Bili smo putnici.
Bili smo putnici!
Zašto smo stali?
Maui!
Kada je ukrao od Majke ostrva.
Pala je tama.
Te Ka se probudio.
Čudovišta su se pojavila a brodovi se više nisu vraćali.
Da zaštite naš narod, stari poglavari su zabranili putovanja.
I sada smo zaboravili ko smo bili.
Tama je nastavila da se širi.
Tera našu ribu.
Crpi život
od ostrva do ostrva.
Naše ostrvo.
Ali jednog dana
neko će otići van grebena,
i naći će Mauia,
dovešče ga preko okeana
da vrati Te Fitino srce.
Bila sam tamo taj dan.
Okean te je izabrao!
Mislila sam da je to san.
Jok!
Stari su verovali da je Maui tamo.
Na dnu svoje udice.
Prati je i naći ćeš ga.
Ali...
Zašto bi izabrao mene?
Ne znam kako da pređem greben.
Ali znam ko može.
Usevi postaju crni!
Šta je sa ribama?
Ovo se dešava po celom ostrvu. -Molim vas.
Smirite se! - Šta ćeš da uradiš?
Iskopaćemo nova polja.
Naći ćemo način... - Možemo da zaustavimo tamu!
Da spasemo ostrvo!
Pećina je puna brodova!
Ogromni kanui!
Možemo sa njima da nađemo Mauia
naterati ga da vrati srce.
Bili smo putnici.
Možemo opet da putujemo!
Rekao si da pomognem našem narodu.
Ovako ću pomoći!
Tata?
Šta to radiš?
Davno je trebalo da spalim te brodove!
Ne, nemoj!
Moramo da nađemo Mauia.
Moramo da vratimo srce.
Ne postoji srce!
Ovo je samo stena!
Ne!
Poglavaru!
U pitanju je vaša majka!
Majko.
Šta se može uraditi?
Idi.
Bako.
Idi.
Ne sada.
Ne mogu.
Moraš!
Okean te je izabrao!
Prati udicu. - Bako.
I kada nađeš Mauia.
Zgrabi ga za uvo!
Kaži...
Ja sam Moana od Motunuia!
Ući ćeš na moj brod!
Plovićemo morem,
i vratićemo srce Te Fiti!
Ne mogu da te ostavim.
Nema načina da odeš a da nisam sa tobom.
Idi!
Tu je linija gde se spaja nebo sa morem i zove me.
Ali niko ne zna
Gde se nalazi
Sve što je bilo, iza mene je
Sama sam
I krećem ka nepoznatom
Gde god da krenem.
Izbor je napravljen i nema povratka
Od nepoznatog
Gde idem sama Tu pripadam
Vidim njeno svetlo u vodi, zove me
I znam
Da mogu da odem
Mesec je na nebu i vetar je iza mene.
Jer sada znam
Koliko daleko ću ići
Ja sam Moana od Motunuia.
Ući ćeš u moj čamac
oplovićemo more
i vratićemo srce Te Fiti.
Ja sam Moana.
od Motu... nuia.
Hei-hei?!
U redu je.
Dobro si.
Vidiš?
Tako.
Lepa voda.
Okean mi je prijatelj.
Hei-hei?
Hei-hei!
Stani!
Dobro.
Sledeća stanica,
Maui.
Ja sam Moana od Motunuia.
Ući ćeš u moj čamac.
Preći ćemo more.
i vratićemo srce Te Fiti.
Ja sam Moana... od.. Mo..tu...
Uđi u čamac!
Oh, ne!
Ne... ne... ne...ne!
Ne!
Okean?
Može li mala pomoć?
Ne... ne.
Molim te.
Ma daj!
Pomozi mi!
Molim te!
Šta?!
Rekoh da mi pomogneš!
A ti mi slomiš čamac?!
Ne pomažeš!
Ribe piške u tebe ceo dan!
Pa...
Maui?
Maui!
Maui, polubože vetra i mora
ja sam Moana od Motunuia!
Popećeš se u moj čamac!
Ne!
Popećeš se u moj čamac!
Da!
Zdravo, ja sam Moana od Motunuia.
Popećeš se u moj... - Čamac!
Čamac!
Bogovi su mi dali...
Maui, metamorfe,
polubože vetra i vode.
Ja sam Moana od Mo... - Heroj ljudi.
Šta?
U stvari je Maui, metamorf.
Polubog vetra i vode!
Heroj ljudi.
Prekinuo sam te, kreni iz početka. Heroj ljudi.
Kaži!
Ja sam Mo... - Izvinjavam se.
I žena.
Muškaraca i žena, oboje!
Ne ona muško-ženska stvar.
Znaš, Maui je heroj svima!
Dobro ti ide.
Šta?
Ne, ovde sam... - Naravno.
Da, da.
Maui uvek ima vremena za obožavatelje.
Kada koristiš pticu da njome pišeš
to se zove "tvitovanje".
Znam, ne sreće se svaki dan tvoj heroj.
Ti nisi moj heroj!
I nisam ovde da se potpisuješ na veslo!
Ovde sam jer si ukrao Te Fitino srce!
I popećeš se u moj čamac.
Preplovićemo okean i vratićemo ga!
Da.
Zvučalo mi je kao da me ne voliš.
Što je nemoguće jer sam ovde
već hiljadu godina pokušavajući da nađem srce
kao poklon vama, smrtnicima...
tako da dobijete moć da stvarate život!
I verujem da hoćeš da kažeš, hvala. - Hvala?
Nema na čemu. - Šta, ne, ne.
Nisam...
Zašto bih rekla... - Dobro, u redu...
Vidim šta se događa
Suočila si se sa veličinom i čudno ti je
Još ne znaš kako se osećaš
Baš je slatko
Lepo je videti da se ljudi ne menjaju
Otvori oči i počnimo
Da to sam ja, Maui Udahni duboko
Imam puno kose i tela
Kada buljiš u poluboga šta da kažem
Osim nema na čemu.
Za plime, sunce i nebo
U redu je, nema na čemu.
Ja sam samo obični polubog!
Ko podiže nebo sa rukama
Kada si se gegala, pa ja
Kada su noći bile hladne
Ko je ukrao vatru odozdo
Gledaš ga
I uhvatio sam sunce
Nema na čemu
Da dani budu duži i i više se igraš
Zauzdao sam povetarac
Nema na čemu, da jedra budu puna a drveće se povija
I šta da kažem osim nema na čemu
Ostrva sam izvadio iz mora
Ne moraš da se moliš, u redu je, nema na čemu
To je moj način da kažem ko sam
Nema na čemu
Kad nešto razmislim
Mala, mogu da nastavim u nedogled
Mogu da objasnim svaki prirodni fenomen
Plimu, travu, zemlju
To se Maui samo malo šalio
Ubio sam jegulju, sahranio sam je
Drvo je izraslo, sada imaš kokos
I kakava je lekcija
Hrana za poneti
Ne zezaj se kada je Maui na doručku
I tapiserija na mom telu
Je mapa pobeda koje imama
Vidi gde sam bio, sve je moguće
Vidi malog Mauia kako srećno igra
I samo da kažem, nema na čemu
Za divni svet koji poznaješ
U redu je, nema na čemu
Kad nešto razmislim, moram da idem
I vreme je da kažeš, nema na čemu
Jer će mi biti potreban taj brodić
Jedrim daleko, nema na čemu
Jer Maui može sve osim da plovi
Nema na čemu
I hvala ti!
Pusti me napolje!
Ti lažljivi, pokvareni...
Nema na čemu.
Ne!
Neću da idem kod Te Fiti sa nekom malom.
Idem po svoju udicu.
Ti imaš svoju. A ja nisam Maui bez moje.
Dobro, vidi šta ima na leđima.
Užina na brodu!
Zbogom ti odvratna gomilo kamenčica!
Oh, ne, ne.
Ne gledaj me tako.
Dopašće joj se u toj divnoj pećini.
A tebe stavljam u stomaku.
Da te udebljam, štapiću!
To bih mogao da gledam po ceo dan.
Uživaj na ostrvu!
Maui, odlazi! - Ne!
Stani!
Moraš da vratiš srce!
Nisam to predvideo.
Ja sam Moana od Motunuia.
Ovo je moj kanu.
I ti ćeš putovati...
Dobro, prevaziđi to, moramo da krenemo
I vratila se.
Ja sam Moana od Motunu...
Ti si Moana, je l' tako? - Da.
I vratićeš srce.
Dobro, odoh ja.
Oh, ma daj!
Šta ti je?
Plašiš li se? - Ne.
Nije me strah...
Ne mešaj se ili ćeš spavati pod pazuhom.
Prestani, to nije srce.
To je prokletstvo. Čim sam ga uzeo
skinut sam sa neba
i izgubio sam udicu!
Sklanjaj to od mene.
Da ovo sklonim?
Ja sam, polubog.
Prestani, kazniću te!
Hoćeš da budeš "kažnjena"?
"Kražnjena"?
Ta stvar ti ne daje moć da stvaraš život već doziva smrt.
Ako to ne skloniš, loši momci će doći po to.
Da dođu po srce?
Misliš baš na ovo srce!
Dođite!
Ubićeš nas.
Ne, odvešću nas do Te Fiti.
Da možeš da ga vratiš.
Hvala.
Nema na čemu.
Kakamora.
Kaka... šta?
Prljavi mali pirati.
Zašto li su ovde?
Slatki su.
Uradi nešto, okeanu, pomozi nam!
Okean ti ne pomaže, snađi se sam!
Zauzdaj jedro. Veži stub!
Ne možeš da ploviš?!
Ja...
Sama učim?
Možeš li da promeniš oblik?!
Vidiš li mi udicu?
Bez nagične udice nema moći.
Njihov brod se pretvara u više brodva!
Da, to sam uradila.
Ne, ne!
Hei-hei!
Maui, uzeli su srce!
To je pile.
Srce je u...
Moramo da ga vratimo!
Maui!
Tamo!
Okrećeš se, šta to radiš?!
Bežim.
Srce! - Zaboravi, nećeš ga vratiti.
Osim toga, imamo bolje.
Sa čim ću da upravljam?!
Ubiće te!
Kokosi.
Imam ga!
To! Uspeli smo!
Čestitam što nisi mrtva, kovrdžava.
Iznenadila si me.
Ali ipak neću ići da to vratim.
Hoćeš da stigneš do Te Fiti.
Moraš da prođeš ceo okean loših stvari.
Da ne pominjem Te Ka.
Lava čudovište?
Da li si ikada pobedila Lava čudovište?
Nisam.
A ti?
Neću da idem na samoubilačku misiju sa smrtnikom.
Možeš da vratiš srce i bez mene.
A ja kažem ne.
Idem po svoju udicu.
Nema diskusije.
Bio bi heroj.
O tome se ovde radi, zar ne?
Devojčice, ja sam heroj.
Možda si bio, ali sada...
Sada si samo neko ko je ukrao Te Fitino srce.
Neko ko je ukleo svet!
Ničiji si heroj.
Ničiji?
Ali ako ovo vratiš,
spaseš svet...
bio bi svačji heroj.
Maui! Maui! Maui!
Neverovatan si!
Nećemo uspeti bez moje udice. Nećemo proći Te Ka.
Onda idemo po tvoju udicu.
Uzmemo udicu, sredimo Te Ka.
Vratimo srce.
Ukoliko ne želiš da budeš Maui, polubog vetra i mora, heroj svima?
Prvo idemo po moju udicu.
Onda spasavamo svet.
Može?
U redu.
Vredelo je.
Idemo na istok.
Do jazbine Tamatoea.
Ako neko ima moju udicu, onda je to taj buljavi lešinar.
Nauči me da jedrim.
Posao mi je da prevedem Mauia preko velikog okeana.
Trebalo bi...
Trebalo bi da ja jedrim.
To se zove nalaženje puta, princezo.
I ne radi se samo o jedrima i čvorovima.
Moraš da vidiš gde ideš u svojoj glavi.
Da znaš gde si,
znajući gde si bila.
Kao prvo, nisam princeza.
Ćerka sam poglavara.
Dođe mu na isto. - Ne.
Ako nosiš haljinu i imaš životinju kao pomoćnika, princeza si.
Nisi nalazač puta.
I nikada nećeš ni biti.
Nikada nećeš biti...
Stvarno?
Strelica u levi guz.
Ti si loša osoba.
Ako možeš da govoriš, možeš i da podučavaš.
Nalaženje puta.
Lekcija broj jedan, udri!
Povuci jedro. Ne jedro. Ne. Jok! Jok! Ne. To si već probala.
Meriš zvezde. Ne pozdravljaš se sa nebom.
Ako je struja topla, ideš pravim putem.
Hladna je.
Postaje toplija.
To je odvratno!
Šta ti je?!
Ovde smo?
Vidiš, rekla sam ti da ću uspeti!
Motunui.
Kod kuće sam?
Moana!
Tata?
Moana!
Mama?
Pomozi nam!
Ne!
Moana!
Uživala si u odmoru?
Znaš, pravi nalazač puta, nikada ne spava.
Tako stižu tamo gde je potrebno da odu.
Nabaci mišiće, medena, stigli smo.
Jesi li siguran da će taj tip imati tvoju udicu?
Tamatoa, da.
On skuplja sve.
Skuplja stvari koje ga čine dobrim.
A za Tamatou, veruj mi, moja udica je najbolji kolekcionarski primerak.
I živi tamo gore?
Oh, ne...
To je samo ulaz do Lalotaja.
Lalotaj?
Gde čudovišta obitavaju?! Idemo tamo gde čudovišta obitavaju? -Mi? Ne. Ja.
Ti ostaješ sa drugim piletom.
O tome ti pričam, baci kosku!
Hajde, ova je bila dobra, kako ne shvataš?
Nazvao sam je piletom jer ima pile na brodu.
Znam da je ona ljudsko biće! Ali ti nije... Znaš šta, zaboravi.
Zaboravi, neću ti objašnjavati.
Jer onda nije smešno.
Pa...
Ćerko poglavara.
Mislio sam da si ostala u selu.
Da ljubiš bebe i tako to.
Samo pokušavam da shvatim zašto je tvoj narod poslao, kako da se izjasnim, tebe!
Moj narod me nije poslao, već okean.
Okean, ima smisla! Koliko imaš godina, osam?
Ne možeš da ploviš?
Očigledan izbor.
Izabrao me je
zbog nekog razloga.
Ako je okean toliko pametan
zašto sam nije odneo srce do Te Fiti?
Ili mi vratio moju udicu?
Okean je poludeo,
ali sam siguran da nije pogrešio u vezi tebe.
Ti si izabrana.
Okean te je izabrao.
Ako počneš da pevaš, povratiću.
Ne vidim ulaz.
Jer se pojavljuje posle žrtvovanja.
Šalim se!
Tako si ozbiljna!
Ne brini, dublje je nego što izgleda.
Još uvek padam!
Možeš ti ovo.
Kreni!
Doskok sjajno obavljen!
Šta?
Tupane, ona nije ovdee.
Ni jedan smrtnik neće skočiti u carstvo ču...
Pa... mrtva je. Dobro, idemo po udicu.
Mauieva udica.
To!
Izvini!
Mislila sam da si čudovište...
Našla sam ti udicu i u pravu si...
Ovaj Tamatoa stvarno voli svoje blago. - Ne mrdaj!
Šta, ne!
Ja sam našla... - Slušaj...
Hiljadu godina...
trudim se da održim kosu svilenkastom,
da nađem udicu, i budem ponovo super.
I to mi neće upropastiti smrtnik
koji ne pripada ovde
u pećini čudovišta, osim...
Osim, kao mamac.
Opa, što ova pećina svetluca.
I poput mene,
pokrivena je svetlucavim blagom.
Svetluc, svetluc...
Svetluc. - Nisi uverljiva.
Ovo je glupo! Popeću se i uzeću je.
Popni se i ubiće te. Drži se plana.
Kad se pojavi, privuci mu pažnju. Neka priča o sebi.
Voli da se hvali kako je velik! - Vas dvojica mora da se dobro slažete!
Ne otkada sam mu otkinuo nogu.
Otkinuo si mu no...
Maui?
Šta imamo ovde?
Svetlucavo je i blještavo.
Čekaj malo...
Ovo je ljudsko biće!
Šta ti radiš ovde?
U carstvu čudo... Izaberi jedno, mala.
Ne mogu da se skoncentrišem šta da ti kažem ako nastaviš... Izaberi jedno oko!
Izgledaš smešno, zar ne?
Nemoj, to je pripadalo mojoj baki.
"Pripadalo je mojoj baki" Ja sam pojeo svoju!
I potrajalo je celu nedelju jer je bila ogromna.
Zašto si ovde?
Jer si neverovatan!
I mi, smrtnici, čuli smo priče o Krabi.
I postala je legenda!
I morala sam da znam...
Kako si postao tako krabastičan?
Je l' ti to hoćeš da pričam o sebi?
Jer ako hoćeš... rado ću to uraditi.
I to pesmom!
Tamatoa nije uvek bio ovako glamurozan
Nekada sam bio samo mala kraba
Sada sam veoma srećan.
Jer sam divan
Je li ti tvoja baka rekla da slušaš svoje srce
Da budeš ono što jesi iznutra
Potrebne su mi tri reči da joj pokidam argumente
Baka je lagala
Radije ću da se sijam poput blaga sa gusarske olupine
Ribaću palubu dok se ne zasija
Svetlucaću kao vrat neke bogatašice
Čekaj, zar ne znaš
Ribe su glupe jer jure za svim što sija
Početnici, evo ih stižu
Najsvetlijoj tački što sija
Riba za večeru, što volim besplatnu hranu
I ti mi izgledaš kao morska hrana
Ne! - Hej, torto od krabe.
Vratio sam se!
Vreme je za Mauia!
Šta kažeš, mali.
Veliki soko, može!
Vidi, vidi...
Mali Maui ima probleme sa izgledom.
Mali polubog, minibog.
Jao, užasne li predstave, uhvaćen udicom, shvataš
Više nisi onaj stari.
Ali ću te pohvaliti za početak
I te tvoje tetovaže
su baš kao i ja umetničko delo
Nikada se neću kriti jer ne mogu
Previše se sjajim, gledaj kako blještim kao nebrušeni dijamant.
Šepurim se, baš se sjajim
Pošaljite vojsku ali to neće bit dovoljno
Oklop mi je previše jak, Maui
Mogao bi da probaš
Ali ne očekuj da polubog tuče dekapoda, potraži!
Sada ćeš umreti, vreme je da ti rastrgnem srce
Daleko od onih koji su te napustili
Tražiš ljubav ljudi
Zbog kojih se osećaš poželjnim
Pokušavaš biti jak
Ali ti oklop nije dovoljno tvrd
Maui, sada je vreme da te isprašim
Da li si ikada video nekog tako sjajnog
Shvati da je to poslednje što ćeš videti
Takav ti je život jer sam tako sjajan
Sada ću te pojesti, pripremi se da moliš
Samo za mene.
Nikada nećeš biti sjajan
Želiš da budeš sjajan i da svetlucaš
Imam nešto sjajno za tebe.
Srce Te Fiti.
Ne možeš mi pobeći.
Ili možeš? Iznenađujuš me.
Te dve noge te neće daleko dovesti.
Moć stvaranja!
Za ljuskara!
Gde je?
Moamo da idemo!
Šta je sa srcem.
Neka ga zadrži.
Imam bolje.
Imam... čekaj malo.
Shvatam, uzela je školjku i prekrila ju je sa algama koje svetle. Kao diverziju.
Vraćajte se ovamo!
Da li vam se dopala pesma?
Preživeli smo!
Preživeeeee...!
Slušaj,
cenim to što si uradila.
Trebalo je hrabrosti za to.
Žao mi je.
Pokušavam da jednom budem iskren a ti mi izgledaš smeteno.
Ma ne! - Stvarno?
Jer gledaš u mene kao da imam...
ajkulinu glavu.
Zar imaš ajkulinu glavu? Jer... - Vidi...
stvar je u tome...
Za devojčicu, dete, kojoj nije bilo mesto tamo dole, pomogla si mi.
Ali zamalo da umreš.
A ja nisam mogao da pobedim krabu!
Tako, šanse da pobedimo Te Ka...
... nularica.
Nikada nećemo doći do Te Fiti.
Misija je ukleta.
Nije ukleta.
Ajkulina glava. -Nije ukleta!
Ukleta.
Šta da kažem osim da uskoro umiremo.
Uskoro umiremo.
Možeš li bar da pokušaš?
Džinovski soko.
U redu je, uskoro umiremo.
Dobro, odmor je završen.
Ustaj! -Zašto?
Držaćeš mi govor i reći da mogu da pobedim Te Ka jer sam "Maui"?
Prošetaj, mali.
Kako dobijaš tetovaže?
Pojavljuju se kada ih zaslužim.
Kako si zaradio tu?
Zašto je tu?
Kada su ljudi otkrili "Ni je te".
Šta je "Ni je te"?
Ni je te briga.
Nastaviću sa pitanjima.
Zašto je?
Moraš da prestaneš sa tim.
Odbij! - Kaži mi zašto je?!
Rekoh da odbiješ.
Da li ti zato udica ne radi?
Ne želiš da pričaš. Onda nemoj.
Želiš da me izbaciš sa broda. Izbaci me.
Želiš da mi kažeš da ne znam šta radim? Znam da ne znam.
Ne znam zašto me je okean odabrao.
U pravu si.
Ali moje ostrvo umire.
Zato sam ovde.
Tu smo samo nas dvoje.
I želim da ti pomognem.
Ne mogu ako mi ne dozvoliš.
Nisam rođen kao polubog.
Roditelji su mi bili ljudi.
Oni...
Pogledali su me...
i rešili su da me ne žele.
Bacili su me u more.
Kao da nisam ništa.
Nekako su me našli bogovi.
Dali su mi udicu.
Napravili su od mene... Mauia.
I vratio sam se ljudima.
Dao sam im ostrva, vatru, kokos!
Sve što su želeli.
Uzeo si srce za njih.
Sve si uradio za njih.
Da bi te voleli.
Nikada nije bilo dovoljno.
Možda su te bogovi našli zbog nekog razloga.
Možda te je okean doveo do njih.
Jer je video nekog ko je vredan spasenja.
Ali te bogovi nisu napravili Mauijem. To si uradio sam.
Dobro, de.
Volim i ja tebe, drugar.
To!
Sledeća stanica, Te Fiti.
Šta? - Shvatio sam.
Znam da je okean voleo kada sam izvlačio ostrva.
Jer su ih tvoji preci nalazili!
Nove zemlje i sela...
Voda ih je sve spajala.
I da sam ja okean
mislim da bih tražio...
ne princezu kovrdžave kose,
da opet počnem.
To je najlepša stvar
koju si mi ikada rekao.
Verovatno je trebalo to sačuvati za Te Fiti.
I jesam.
Moana od Motunuia, verujem, da si dovela Mauia preko velikog mora.
Moana! Moana! Moana! Neverovatna si!
Vreme je.
Idi i spasi svet.
Maui!
Šta to radiš? -Nalazim ti bolji ulaz!
Nećemo uspeti! - Da, hoćemol! -Okreni se! - Neću! - Moana, stani! - Neću!
Jesi li dobro?
Maui?
Rekao sam ti da okreneš brod.
Mislila sam da ćemo uspeti. -Mi?
Mislila sam da ću uspeti.
Možemo da je popravimo! -Napravili su je bogovi, ne možeš da je popraviš!
Sledeći put ćemo biti pažljiviji.
Te Ka se zaustavio na graničnm ostrvima.
On je lava!
Ne može da ide u vodu.
Naći ćemo način da odemo okolo.
Ne vraćam se.
Moramo da vratimo srce.
Udica mi je napukla. Još jedan udarac i gotovo je. -Maui, moraš da vratiš srce.
Bez moje udice, ja sam niko i ništa. -To nije istina. Bez moje udice, ja sam niko i ništa.
Ovde smo jer si ti prvi ukrao srce.
Ne, ovde smo jer ti je okean rekao da si posebna i ti si poverovala.
Ja sam Moana od Motunuia.
Ući ćeš na moj brod. - Zbogom, Moana.
Putovaćemo preko mora..., - Neću da se ubijem da bi dokazala da si nešto što nisi!
i vratićem srce Te Fiti!
Okean me je izabrao!
Izabrao je pogrešno.
Maui!
Zašto si me doveo ovde?
Nisam prava osoba.
Moraš da izabereš nekog drugog.
Izaberi nekog drugog!
Molim te!
Daleko si odmakla od grebena.
Bako?
Vidi se da sam izabrala pravu tetovažu. - Bako!
Pokušala sam, bako.
Ja...
Nisam mogla...
Nisi ti kriva.
Nije trebalo da ti stavljam toliko breme na leđa...
Biću sa tobom ako si spremna da odeš kući.
Zašto oklevaš?
Ne znam.
Znam devojku sa ostrva.
Uvek stoji odvojeno od gomile.
Voli more i njene ljude.
Porodica je ponosna na nju.
Ponekad izgleda da je svet protiv tebe.
Putovanje ostavlja ožiljak.
Ali ožiljci zarastaju i otkrivaju gde si
Ljudi koje voliš će te promeniti
Stvari koje naučiš, vodiće te
I ništa ne može da zaustavi
Tihi glas koji je još unutra
I kada taj glas počne da šapuće
Moana toliko si prešla.
Moana slušaj.
Znaš li ko si?
Ko sam ja?
Ja sam devojka koja voli svoje ostrvo.
Ja sam devojka koja voli more.
Zove me...
Ćerka sam poglavara.
Potomci smo putnika,
Koji su našli put preko sveta.
Zovu me...
Dovela sam nas tu gde smo.
Plovila sam i dalje.
Ja sam sve što sam naučila ali me još uvek zove...
I taj zov nije tamo negde već u meni,
Poput je plime i oseke.
Nosiću te uvek u srcu
Podsećaš me
Neka bude šta bude
Znam svoj put
JA SAM MOANAAAAAA
Ja sam Moana od Motunuia.
Popni se na moj brod, ploviću preko mora i vratiću Te Fitino srce.
Te Ka ne može da nas prati u vodi.
Ako prođemo granična ostrva. Stići ćemo do Te Fiti.
Ništa što bi razumeo.
Jer si pile.
Ne!
Hei-hei!
Ne, ne!
Lepo!
Te Fiti!
Maui!
Vratio si se.
Ali tvoja udica.
još jedan udarac, i...
Te Ka mora da me prvo uhvati.
Čuvam ti leđa, odabrana.
Idi, spasi svet.
Maui.
Hvala.
Nema na čemu.
Hej... Te Ka!
Ajkulina glava.
Moana!
Odnesi srce do spirale!
Te Fiti.
Nestala je.
TE KA!!
Neka mi dođe.
Prešla sam ceo horizont da te nađem
Znam ti ime
Ukrali su ti srce
Ali to te ne definiše
To nisi ti
Znaš ko si
Ko si zaista.
Te Fiti.
Pile je živo.
Žao mi je zbog udice.
Sa ili bez udice, ja sam Maui.
Te Fiti!
Kako si?
Ono što sam uradio bilo je pogrešno.
Nemam opravdanje.
Žao mi je.
Ne bi bilo kulturno da odbiješ poklon od boginje.
Hvala.
Cenim tvoj lepi gest.
Nedostajaćeš mi, batačiću.
Mogao bi da dođeš kod nas.
Mom narodu će biti potreban nalazač puteva.
Već ga imaju.
Vidimo se, Maui.
Vidimo se, Moana.
Mama, tata!
Moana!
Možda sam otišla malo dalje od grebena.
Pristaje ti.
Vratila se! - Moana!
Pua!
Moana!
Krećemo na put da nađemo
Novo ostrvo gde god da idemo
Imamo naše ostrvo na umu
I kada je vreme da nađemo novi dom, mi znamo put
Istraživačismo i čitamo sve znakove
Pričamo priče naših starih u neprekidnom lancu
Znamo naš put
ima još [www.mario.mk] ima još (10 min)
Tako sam sjajan.
Nije mi pomoglo, zar ne? Još uvek sam okrenut naglavačke.
Neka me neko gurne.
Da budemo ozbiljni? Da se zovem Sebastijan,
i da imam lep jamajčanski naglasak, pomogli biste mi.
Biste, znate to.
www.mario.mk