- Itt van. - Jó napot, Paul.
- Hadd készítsek egy képet, Mr. Madvig. - Jól van, rendben.
- Köszönöm. - Nincs mit.
- Remek. - Helló, Paul. Hogy van?
- Jól. És maga? - Ki az a fickó?
Paul Madvig.
- A Szavazók Ligájának az elnöke. - Jó napot, Mr. Madvig.
Örülök, hogy látom. Helló, fiam.
Ő a legnagyobb gazember az egész államban.
Több ezer ember sorsa van a kezében.
Igaz a hír, hogy cserbenhagyta Hartman kormányzót?
És mi a helyzet Ralph Henry-vel és a Reform Párttal?
Ha Ralph Henry ennyire szeretne megreformálni valamit,
miért nem kezdi a saját fiával?
Jobban el van kényeztetve, mint a Dead End Kids tagjai.
Nem beszélhet így tisztességes emberekről. Azok a reformok senkinek sem fognak ártani.
Ami azt illeti, szerintem kifejezetten jót tenne az államnak, ha valaki venné a bátorságot, és
végre megreformálná magát.
Most pedig álljon félre az utamból, maga olcsó kis gazember.
Jól felvágták a nyelvét.
- Ki volt ez a lány? - Ralph Henry lánya.
- Igen? - Igen.
- Helló, Ed. - Helló, Paul.
Most találkoztam a világ legnagyszájúbb hölgyével.
- Igen? - Igen. Pofonvágott.
- Értem. - Hé, Sloss, gyere ide.
- Nem értem. - Nézd...
- Mit akar? - Felejtsd el.
Menj és szólj az öreg Henry-nek, hogy beszélni szeretnék vele, rendben?
- Ez jó. - Mi?
- Komolyan beszél? - Miért, nem kéne?
Nem hallotta, mit mondott Nick Varna és a többi fiú, amikor
a reform párti jelöltekről beszélt?
Mit érdekel engem, hogy mit mondtak.
- Pedig jobb lenne, ha érdekelné. - Igen?
Igen, ha továbbra is elnök akar lenni.
Rádférne, hogy valaki jól kimossa a szád, kisöreg. Gyere ide.
Engedjen el!
Szóljon Madvig-nek, hogy beszélni akarok vele, most rögtön.
Igenis, Mr. Varna.
4 pont neked, Ed. Gyerünk, Ed.
Ed, Nick Varna beszélni akar Paul-lal.
Kicsi Joe, testvér, ennyi.
Szólok neki, hogy itt van.
Igen, vigyázz magadra, Gus. Rendben.
Helló, Ed.
Nick Varna odalent vár.
- Igen? - Beszélni akar veled, azonnal, Paul.
- Mondd neki, hogy dolgom van. - De, Paul...
Ha nem akar elmenni, mondd neki, hogy máskor talán tudok rá időt szakítani.
Talán.
Mondd meg neki.
- Paul. - Igen?
Biztos vagy benne, hogy keresztül akarod vinni ezt az őrült ötletedet?
Miféle őrült ötletet?
Azt, hogy támogatni akarod az öreg Henry-t a Reform Párt programját illetően.
- Így van. - Ez rossz ötlet.
- "Ez rossz ötlet"? - Az.
Legalább olyan rossz, mint az a zokni.
Várjunk egy percet, vele meg mi a gond?
- Az óra. - Igen.
Túl hangosan ketyeg.
Tudod, én azt hittem, jól néz ki így.
Hát igen, öreg Henry és én tegnap vacsora közben állapodtunk meg.
Nála.
Figyelj, Ed, ma van a lányának a születésnapja. Szerinted, mit vegyek neki?
- Jó benyomást akarsz kelteni? - Persze.
- Akkor semmit. - De miért?
Mert te nem olyan ember vagy, aki csak úgy megajándékozza a másikat,
hacsak nem vagy biztos benne, hogy szívesen fogadják tőled.
Hát, lehet.
De nem fogok elszalasztani egy ilyen lehetőséget.
- Tudod, én... - Jól van.
Vegyél neki egy nyitható tetejű autót vagy egy maroknyi gyémántot.
Talán te jobban értesz ezekhez a dolgokhoz, mint én.
Gondolod, hogy az öreg a választások után is együtt fog működni?
Tudom, hogy együtt fog.
Miért ne tenné, gyakorlatilag a kezembe adta a kulcsot a házához.
- Igen, az üvegkulcsot. - Hmm?
-Vigyázz vele, nehogy a kezeid között törjön szét. - Ne aggódj.
Nem fog.
Jó messzire elment a vén kutya, hogy a nyakadra sózza a lányát.
Ed.
Feleségül fogom venni Janet Henry-t.
Persze erről még nem tud senki, leszámítva téged és engem.
Ragaszkodnod kéne hozzá, hogy az esküvőt még a választások előtt tartsátok meg.
Hm?
Mert akkor még meg leszel győződve afelől, hogy tartozol az öregnek.
De, Mr. Varna, egyértelműen közölte, hogy...
Fogd be, Oswald.
Gyertek be.
Foglaljatok helyet.
- Szivart? - Köszönöm.
Tudod, Paul, tegnap este bezárták a szórakozóhelyeimet.
Tönkretették a berendezést.
Igen. Olvastuk az újságban.
Rainey szerint az utasítás tőled származott.
Mi a véleményed erről, Ed?
Úgy gondolom, Rainey-re már ráférne egy jó hosszú nyaralás.
Az üzlet az üzlet, a politika pedig politika.
Nem ajánlatos a kettőnek keverednie.
Én megvettem a biztonságomat, Paul, és meg is akarom tartani.
Mondok neked valamit, Nick.
Meg fogjuk tisztítani ezt a várost.
Hatalmasabb vagyok én annál, hogy csak úgy eltakaríthassatok az útból.
Igen, annál hatalmasabb vagy, semhogy ezt ölbe tett kézzel nézd, Nick, de ettől még ki leszel innen söpörve.
- Te magad fogod kirakni a saját szűrödet. - Nem, nem fogom.
A Golden Club ma este nyit.
Adja Rainey-t.
Helló, Rainey, Paul vagyok. Hogy vagy, öreg cimbora? Jól.
Figyelj, Rainey,
most hallottam, hogy Nick ma este kinyitja a Golden Club-ot.
Igen, intézd el úgy, hogy többé fel se keljen!
- Nos, Nick, most már tudod, mi a helyzet. - Köszönöm.
Én mondom maguknak, nincs miért aggódnunk.
Csak nem szabad megfeledkeznünk az ellenzékről.
Azok a fickók egyfolytában arra emlékeztetnek, hogy ez az egész olyan, mint egy elektromos kerítés.
Egész álló nap zümmög, és semmi nem jut át rajta, csak a szél.
Tudják, politikusnak lenni nem túl nehéz.
Csak egy kis izomra van szükség. Én is az izmomnak köszönhetem politikai karrieremet.
Akkor kezdődött minden, amikor még annak a vízvezetékszerelőnek, az öreg Zimmerman-nak voltam a társa.
Mr. Madvig, maga viccel.
A vízvezetékszerelésre vagy az izmokra gondol?
Nos, én nem tudom magát elképzelni vízvezetékszerelőként.
Nem? Akkor majd egyik nap felugrom, és bemutatom a tudományomat.
Nos, Paul, azt kell mondjam, hosszú utat tett meg azóta.
Igen.
A kávét a nappaliban fogják felszolgálni, Mr. Madvig.
Rendben.
Igazán szórakoztató, de nem gondolod, hogy egy kicsit fárasztó?
Paul támogatása egyenes út a kormányzóság felé.
Tudom, de a kormányzóság tényleg megéri mindezt?
Ne viccelj ezzel.
És neked is kedvesnek kell lenned hozzá, Janet, a választások végéig mindenképpen.
Rendben van, Apa, legalább nevetek egy jót.
- Janet... - Miért nem voltál itt a vacsorán?
Inkább elvágom a torkom, semhogy Madvig-gel kelljen töltenem egy estét. Figyelj, pénzre van szükségem.
De már az utolsó penny-ig odaadtam mindet.
- Akkor kérj kölcsön Apától. - Nem tudok.
Taylor, miért nem hagysz fel a szerencsejátékkal?
Ne kezdj nekem itt szenteskedni.
Jól van. De igazán felhagyhatnál vele egy kis időre.
Taylor.
- Janet, kérlek. - Rendben.
Taylor, fel tudod fogni, hogy a viselkedés, amit Madvig-gel kapcsolatban tanúsítasz, rettentően zavarba ejtő a számomra?
- Nem akarok én kormányzó lenni. - De én igen.
Az állandó szerencsejátékot, az éjszakai klubokba való járkálást és az ivást abba kell hagynod.
- Ez aranyos. - Komolyan mondom.
Hétfőn nekiállok neked valami munkát keresni.
Ha ettől sem jön rendbe az életed, akkor...
- Hova mész? - El.
Köszönöm.
Hé, itt van Ed Beaumont. Gyere.
Gyere be, Ed.
Bemutatom neked Janet Henry-t. Ő pedig itt Ed Beaumont.
Hogy van?
Szóval maga Mr. Madvig asszisztense.
Több, mint egy asszisztens.
Ennél valamit, Ed?
Mr. Henry, ismeri Ed Beaumont-t?
Igen, igen, ismerem.
Itt vannak a kalkulációk, amiket kért Mr. Henry.
Igen, köszönöm, Ed.
Nem várja meg a kávét, Mr. Beaumont?
Jó ötlet, gyere.
Egy csésze kávé majd felébreszt.
Mr. Beaumont-nak egy csésze kávé.
- Brandy-t? - Köszönöm.
Tudod, Ed, épp az előbb meséltem Janet-nek, Miss Henry-nek,
arról az időről, amikor az újságnál dolgoztam.
Igen, valóban mondta, hogy dolgozott az Observer-nél, de azt nem, hogy mit.
Nos, a munkám a kölcsönző részleg tevékenységéhez volt hasonlatos.
Végigjártam az újságosstandokat, és kértem egy újságot,
ha az eladó az Observer-t adta, akkor minden rendben volt.
Ha viszont a Post-ot nyomta a kezembe, behúztam neki egyet. Így mindegyikük megtanulta a leckét, tudják?
Szóval, maga egy úgymond Observer misszionárius volt?
Nem, mert nem sokkal ezután, kötöttem egy ugyanilyen megállapodást a Post-tal is.
Hogyan tudott egyszerre két újságot szolgálni, Paul?
Ha az eladó az Observer-t adta, behúztam neki, mert nem a Post-ot kaptam.
Ha viszont a Post-ot kaptam, akkor meg azért húztam be neki, mert nem az Observer-t adta. Egyszerű volt.
Bizonyára nagyon lelkiismeretesen végezte a munkáját, Mr. Madvig.
Nem így van, Mr. Beaumont?
Így van, de egyszer azért én is hibáztam.
Mindig nagyon ügyeltem rá, hogy ne menjek kétszer egy helyre.
De egy alkalommal figyelmetlen voltam.
Emlékszem, a Harmadik utca és a Broadway sarkán,
képen töröltem egy fickót, mert az Observer-t adta.
Körülbelül egy héttel később véletlenül visszamentem ugyanahhoz a standhoz.
Ekkor a fickótól már a Post-ot kaptam, de én megint csak képen töröltem.
Látniuk kellett volna annak a szerencsétlen flótásnak az arckifejezését.
El tudom képzelni.
Abban biztos vagyok. Bár nem ütöttem nagyot, csak kicsit megsuhintottam.
De a legjobbat még nem hallották.
Nem sokkal az eset után, amikor már nem dolgoztam egyik újságnak sem,
újból annál az újságosstandnál kötöttem ki.
Amikor a fickó meglátott, tudják melyik újságot adta oda?
A Christian Science Monitor-t.
És maga újfent megleckéztette?
Nem, nem volt megállapodásom a Monitor-ral.
Milyen kár.
Nekem mennem kell.
- Jó éjszakát, Mr. Henry. - Jó éjszakát.
- Jó éjszakát, Paul. - A reggeli viszontlátásra, Ed.
Kikísérem, Mr. Beaumont.
Sajnálom, hogy nem marad tovább, Mr. Beaumont.
Biztos vagyok benne, hogy magának is van pár érdekes története.
Az az érzésem, hogy ma estére már eleget nevetett mesterkélt történeteken.
Maga bizonyára nem az a típusú ember, aki képes ilyesmire.
Vannak, akik nem nevetnek Paul meséin.
Pedig egészen szórakoztató tud lenni egy bizonyos ideig.
Hogy bírja mellette?
Meglehetősen jó kapcsolatban vagyok Paul-lal, csak arra kell gondolnom, hogy minden nappal közelebb kerül a halálhoz.
Próbálja ki maga is.
Ed!
Szia, Opal.
Már mindenhol kerestelek.
A bátyáddal voltam a Henry házban.
Ed, segítened kell, pénzre van szükségem.
Rendben. Mennyire?
Amennyid csak van.
Ne kérdezz semmit, Ed.
És kérlek, ne mondd el Paul-nak.
Rendben van, Snip.
Drága vagy, Ed.
Mr. Varna-t, legyen szíves. Itt Taylor Henry.
Helló, Nick. Megszereztem 500 dollárt.
De, Nick, a többi is meglesz egy pár napon belül, ígérem.
Dühöng. De elfogadja az 500 dollárt.
Hogy tudnám megköszönni ezt neked, kicsim?
Ed!
- Menjünk innen, Snip. - Várjon egy kicsit.
- Vedd fel. - Mit képzel, ki maga, Beaumont?
- Siess. - Én nem megyek sehova, te viszont igen!
- Persze, hogy megyek. Veled. - Taylor, küldd el!
Engedj el. Engedj már!
A kulcsod, Snip.
- Utállak. - Túl fogod élni, drága.
- Nem, nem fogom. Jó éjszakát! - Én is bemegyek.
- Gondolom azért, hogy bezárj a szobámba. - Nem rossz ötlet.
Nem tilthatod meg, hogy találkozzak Taylor-ral. Se te, se Paul.
Jogom van a boldogsághoz, éppúgy, mint bárki másnak.
- Szabad, fehér nő... - Aki 18 éves.
Mi a gond vele?
Nagyon sok lány már 18 évesen férjhez megy.
Mint például Taylor anyja.
Hé, miért kell így kiabálnotok?
Mi a baj, nem adtak elég ennivalót?
Mintha Taylor Henry nevét hallottam volna.
Már megint találkozgatsz vele?
Nem, csak én említettem meg valamiért.
Nem kell hazudnod miattam. Igen, vele voltam az este.
Mindazok után, amit mondtam neked?
- Hol voltak? - Egy nightclub-ban.
Nem igaz. A lakásán voltam.
- Te... - És nem értem, miért zavar ez téged annyira!
Én úgy tudom, a bátyám vagy, nem pedig a házőrzőm.
Egyik húgom sem fog egy ilyen közönséges, még szélhámosnak se jó aranyifjúval...
Ő nem aranyifjú. Te is tudod.
Most voltál először a lakásán?
Nem, dehogyis, már vagy tucatszor voltam nála.
Halló.
Ed! Ed,
Paul elment Mr. Henry-ékhez Taylor után. Meg fogja ölni.
Nyugodj meg, Snip. Paul nem ostoba.
Márpedig nagy ostobaság lenne ilyen késő éjszaka felkelteni Henry-éket.
Most menj aludni.
Azt hittem, haza mentél.
Megtaláltad Taylor Henry-t?
- Opal felhívott, mi? - Igen.
Megtaláltad?
Csak az öreg volt otthon.
Jó hosszan elbeszélgettünk.
- Taylor nem volt ott? - Nem.
Miért?
A ház mögötti árokban feküdt. Holtan.
Igen, és?
Felfogtad, mit mondtam?
- Persze. - És?
Mi és?
Megölték.
És mit akarsz, most mit csináljak? Sírjam tele a kispárnámat?
Hívjam a rendőrséget?
Nem tudnak még róla?
Senki sem volt a környéken, amikor rátaláltam.
Arra gondoltam, megbeszélem veled a dolgot, mielőtt bármit is tennék.
- Jó lesz, ha azt mondom, én találtam rá? - Miért ne lenne jó?
Ed, bolond vagy.
Egyikünk biztosan az.
Hé, megkérdezem Janet-et, hátha szeretné, hogy hazavigyem.
- Én nem tenném. - Miért nem?
- Valószínűleg az apjával akar most lenni. - Persze.
- Hé, Nick. - Igen.
- Van egy ötletem. - Éspedig?
- Miért nem intézzük el Madvig-et most rögtön? - Micsoda?
Igen, így nem kell elszállítani sehova, rögtön el tudják temetni.
Ha a tanácsodra lesz majd szükségem, szólok.
Sajnálattal hallom, mi történt Taylor-ral, Mr. Henry.
- Jó barátok voltunk, igazán rendes fiú volt. - Köszönöm.
- Beszélhetnék magával, kérem? - Miről?
Gondolom, már felismerte, hogy politikai szempontból a történtek nem vetnek magára túl jó fényt.
- Miért nem? - Madvig miatt.
Az Observer máris arra utal a cikkeiben, hogy ő ölte meg a maga fiát.
És nem telik sok időbe, míg az állam fele is ugyanezt fogja hinni.
Erre varj gombot.
Mit szólsz hozzá? Varna akcióba lépett.
Van bőr a képén, az már biztos. Azt hiszem, most odamegyek és kipróbálom ezeket.
Hé, az ingedet azért hagyd magadon.
Az Observer és az én segítségemmel nyert ügye van.
- Gondolja át. - Nem, köszönöm.
Ahogy gondolja.
Jó napot, Miss Henry.
- Hova mész? - Majd az autónál találkozunk.
Miss Madvig?
Beszélhetnék magával?
Szerette Taylor-t, ugye?
Az imént hallottam valamit, és úgy gondolom, jobb, ha tud róla.
- Mivel kapcsolatban? - Taylor halálával kapcsolatban.
Hé, Opal!
Indulhatunk, Snip?
Miss Madvig és én épp egy magánbeszélgetést folytatunk.
Egy temetés aligha alkalmas arra, hogy gyilkosságokról beszélgessenek.
Maga szerint is az lenne, ha épp az imént hallotta volna, hogy Nick Varna-nak
elegendő bizonyítéka van ahhoz, hogy bármelyik bíróság elítélje Taylor gyilkosát.
Nick Varna ezt mondta?
Ki tette?
A maga bátyja.
Pletykálkodjon valahol máshol, mondjuk ott, ahol kíváncsiak magára.
Nem kell túl nagy jelentőséget tulajdonítani ennek a dolognak, Opal. Nick Varna csak így próbál...
Miről folyik a csevegés?
Szia, Snip.
Tudom. Tényleg borzalmas.
Rajta, ülj át a másik ülésre, hazaviszlek.
Nem!
Sajnálom, Mr. Beaumont, de Mr. Farr házon kívül van.
- Mikor jön vissza? - Nem tudom, nem hagyott üzenetet.
Azért én teszek egy próbát, és az irodájában megvárom.
- Azt nem teheti! Mr. Farr dühös lesz. - Nem szereti a munkáját, fiam?
Maga az, Ed?
Az az ostoba kölyök. Semmit nem tud rendesen elintézni.
Valami Mr. Bowman-t emlegetett nekem.
Ugye nem arról van szó, hogy másra akarja hárítani a felelősséget, most hogy Paul bajban van?
Nem, Ed, maga is tudja, hogy semmi ilyesmiről nincs szó. Tessék, vegyen egy szivart.
Tudja, Ed, vannak néhányan, akik úgy gondolják, hogy
meglehetősen lassan fogjuk tudni felgöngyölíteni ezt az ügyet.
Igen?
Mije van?
Tessék. Vessen erre egy pillantást. Kíváncsi vagyok, mi a véleménye.
De azt tudnia kell, hogy én nem tulajdonítok neki túl nagy jelentőséget.
Minden egyes ügyben van egy bolond, aki ilyen névtelen leveleket írogat.
Ed, az Isten szerelmére, ugye nem képzeli, hogy elhiszem ezt az ostobaságot?
Csak meg akartam magának mutatni.
- Beszélt Paul-lal? - A levélről? Nem.
Akkor ne is.
- És mije van Nick Varna-nak? - Holnap találkozom vele.
Őt is meg kell hallgatnom, Ed.
Rettentő nagy nyomás nehezedik erre az ügyre, legfőképp az Observer részéről.
Ezért nem üldögélhetek ölbe...
Ha Paul azt mondja, akkor maga ölbe tett kézzel fog üldögélni, álldogálni vagy éppen biciklizni.
Én vagyok a megye vezető ügyésze! És én...
Természetesen, ha maga... Ha Paul...
- Ha van rá okom, akkor miért ne tehetném meg. - De nincs rá oka.
És nem szeretném, ha továbbra is azt gondolná, hogy van.
Vegye meg ma este azt a biciklit.
Újságot. Szenzációs hírek.
"Madvig lehet Henry gyilkosa."
Újságot vegyenek, extra, extra. Szenzációs hírek.
"Madvig lehet Henry gyilkosa." Újságot vegyenek.
Szenzációs hírek a Henry-gyilkossággal kapcsolatban!
- Láttad az Observer-t, Paul? - Igen.
És?
Muszáj újra végigjátszanunk ezt az "És? És mi?" játékot?
Ha nem akarod, akkor nem.
Jaj, Ed, ne csináld ezt.
Évekig cikkeztek rólam az újságok, mégse csináltam belőle ekkora felhajtást.
Próbáltál már villamosszékbe felhajtás nélkül beleülni?
Ezzel most rám akarsz ijeszteni?
Az Observer máris valami titkos szemtanúról cikkez.
Mesebeszéd.
Ha Varna-nak van a kezében valami, biztos lehetsz benne, hogy eljuttatja az újságnak.
Ő az egyetlen, aki kiteregetheti a szennyest.
Rendezd vele a viszonyodat, Paul.
Nem rendezek én semmit sem azzal a golyószemű, spagetti zabálóval.
Meg kell tanulnia, hogy ha én egyszer azt mondom, hogy valaminek be kell zárnia,
akkor annak be kell zárnia.
Ami egyszer jó volt a Nyolcas Választókerületben, az mindenhol jó lesz, mi?
Egészen mostanáig kiválóan működött a rendszer, nem így van?
- Sajnálom, hogy ilyen ostobaságokkal zavartalak. - Igen, ostobaságokkal.
Nem akarok többet hallani sem Nick Varna-ról, sem Taylor Henry-ről.
Rendben, biztosíthatlak, hogy nem fogsz.
Jó napot.
Mit keres itt, csak nem jótékonykodni jött?
Maga nem kedvel engem, így van, Mr. Beaumont?
Dehogyisnem.
Ennek örülök. Jobb az őszinteség.
Minek örül?
Valami megmagyarázhatatlan oknál fogva úgy gondolom, hogy maga rendes fickó.
Talán nem is olyan megmagyarázhatatlan az az ok.
Abban reménykedtem, hogy segít nekem megtalálni Taylor gyilkosát.
Olyan fickónak nézek én ki, mint aki gyilkosok után szaladgál?
Jobban, mint gondolná.
Biztos vagyok benne, hogy egyvalamit azért elmondhat nekem.
Mit?
- Paul volt a gyilkos? - Nem.
Biztos benne?
Tudom, hogy maga Paul legjobb barátja, és hogy maga talált rá Taylor holttestére.
Jól van, adja ide.
- Mit? - A levelet. Rajta, adja ide.
Én is kaptam egy ilyet. Valami félkegyelmű írhatta.
És ha mégsem egy félkegyelmű volt? Meg kell róla bizonyosodnom.
Nem segít nekem?
Nem.
Értem már. Maga fél.
Attól fél, hogy Paul félreértené a dolgot, főleg hogy maga a barátja.
Érdekes egy ötlet.
De ha segíteni akarnák magának, vagy segíteni akartam volna,
nem érdekelne ki a barátom, és ki nem.
- De azt mondta, kedvel engem. - Így van.
Biztos a háttere, csinos a kis arca, és minden helyzetben úrihölgyhöz méltóan viselkedik.
De ezen a szobán kívül nem tudnék bízni magában.
Maga is csak egy ember, és én nem bízom az emberekben.
Mellesleg azt képzeli, hogy maga túl jó nekem.
Nos, azt kell, hogy mondjam, hogy én is azt hiszem, hogy túl jó vagyok magának.
- Ki az? - Paul.
- Paul! - Oda be.
Gyere be.
Helló, Ed.
Csomagolunk?
Igen.
- Hova mész? New York-ba? - Egy időre.
Mikor jössz vissza?
Egy útra szól a jegyem.
- Hé, figyelj, Ed, ha mondtam valamit... - Be kell mennem még az ékszerészhez.
- Elkísérsz odáig? - Hogyne, persze.
Egyedül utazol?
Induljunk.
New York. Elég hűvös lehet most ott.
- Biztos, hogy el akarsz menni? - Elegem van az itteniekből.
Gondolom, rám céloztál.
Tudod, Ed, borzasztóan nehéz veled jó viszonyban lenni.
Soha nem állítottam az ellenkezőjét.
Mit szólnál egy italhoz? Búcsúzás gyanánt.
Oké.
- Helló, Paul. - Szia, Paul.
- Helló, Ed. - Helló, Paul.
Sziasztok, fiúk.
Két korsó sört.
Nos, Ed,
gondolom, nem tartasz és soha nem is tartottál jelentős politikusnak, így van?
- Ezt döntsd el te magad. - Mindig helyesen cselekedtem.
Nem tartom ugyan magam egy Napóleonnak, de
hosszú utat tettem meg a jó öreg Nyolcas óta.
Legalábbis te ezt hiszed.
Mit akarsz, mit tegyek,
írjak Nick-nek egy szerelmes levelet, amiben mindent megbocsátok?
Ez nem is olyan rossz ötlet.
Nézd, Ed, ha egyszer elkezdtél egy háborút, azt be is kell fejezned.
Különben is, mi az Istenért véded őt ennyire?
Én nem Nick-et védem.
Egyszerűen elegem van abból, hogy mindenki csak kihasznál téged.
Ki használ ki engem?
Jól van, lapátfülűkém, hozd azt a sört.
Jól van, most már kibökheted. Ki használ ki engem?
És még kérdezed? Támogatod a Reform Pártot,
miközben a Nick-kel folytatott értelmetlen harcod köznevetség tárgyává tesz.
És ha mindez még nem lenne elég, a kezére játszol egy olyan fickónak, aki
abban a szent pillanatban, hogy megválasztják, már meg sem fog téged ismerni.
- És mindezt egy felvágós kis hölgyikéért teszed, aki... - Elég volt!
- Rendben, nekem úgyis mennem kell. - Várj egy percet, Ed.
- Vedd le rólam a kezed. - Jól van, nyugodj meg, jó? Gyere.
- Mennem kell. - Ülj vissza, Ed.
Kifelé. Kifelé!
- Itt van Beaumont. - Rendben, küldd be.
Jöjjön be.
Köszönöm, hogy megpróbált beszélni Paul fejével.
- Úgy gondoltam, nem neki van igaza. - Ő is rá fog erre jönni, méghozzá nagyon hamar.
Tisztázzunk valamit.
Mennyire gondolja komolyan a szakítást Paul-lal?
- Maga küldött értem, így van? - Így.
- És én eljöttem, így van? - Így.
- Van valami terve? - Egy jegyem New York-ba.
Pedig itt is hasznossá tehetné magát.
Hogyan?
Maga biztosan rengeteg mindent tud Paul Madvig-ről.
Mi az ajánlata?
Köszönöm.
Miért tette el Paul láb alól az ifjú Taylor-t?
- Szép kutya. Mennyi idős? - Hét éves.
Nem válaszolt a kérdésemre.
Nem ismertette az ajánlatát.
Átruházom magára a város legelőkelőbb játékszalonját.
Azt csinál vele, amit akar, és a biztonságáról is gondoskodunk.
Miért gondoskodna maga az én biztonságomról?
Maga nem olyan meggondolatlan, hogy ezt ellenem fordítaná, nem igaz?
Én viszont nem így képzeltem az ajánlatot.
Üljön le.
Mondok magának valamit.
10 ezer dollárt kap tőlem készpénzben most azonnal, újabb 10-et pedig a választások éjszakáján, ha legyőzzük Paul-t,
és a játékszalonnal kapcsolatos ajánlatom is él még.
Mit kell tennem?
Matthews, az Observer kiadója odakint vár.
Azt akarom, hogy meséljen el neki minden olyasmit Paul-ról, ami rá nézve terhelő lehet.
A legtöbbje csak a szokásos baklövés. Érdektelenségek.
Rendben van. De ott van például Taylor Henry meggyilkolása.
Kezdhetnénk ezzel.
- Talán. - Ezt úgy érti, hogy maga inkább a 10 ezerrel kezdené?
Köszönöm.
Nekem viszont lassan mennem kell. Behívom Matthews-t.
Mondjon el neki mindent, amit csak tud. Ő majd szépen elrendezi.
Kezdje a pénzzel, amit Opal-nak adott akkor éjszaka.
- Maga tud róla? - Persze, az a pénz az enyém volt.
Taylor még mindig tartozik nekem.
- Vagyis akkor nem maga tette el őt láb alól - Ne legyen nevetséges.
Ide hallgasson.
Maga követte Opal-t Taylor lakásáig. Ez rendkívül fontos.
Mondjon el Matthews-nak minden ezzel kapcsolatos részletet.
Okos ötlet.
Maga szerint tehát az Observer nem csak sületlenségeket írkál össze?
Tudja, én azt hittem, hogy maga csak blöfföl, főleg azután, hogy felkereste Farr-t.
Azért annyira nem fogott mellé.
- Ismeri Sloss-t? - Igen, ismerem.
Paul a múlt héten hajította ki őt a Liga belvárosi központjának az ablakán.
Ezzel óriási hibát követve el.
Ugyanis Sloss felkeresett és elmondott pár érdekes dolgot.
Például, hogy akkor éjszaka látta Paul-t és Taylor-t az utcán vitatkozni valamin.
Pár háznyival arrébb lakik.
Remek. De maga is tudja, hogy Sloss soha nem állna ki a nyilvánosság elé, hogy ezt elmondja.
Nem is kell. Nálam van az eskü alatt írt nyilatkozata.
Ez a McCoy még jól jöhet.
- Hol van most? - New York-ban.
Holnap jön vissza.
Először is, rá akarom bírni, hogy beszéljen Matthews-al. Aztán újból felkeressük Farr-t.
Senki nem fogja felkeresni Farr-t.
Ezeket pedig a fülébe dugdoshatja.
Haddock!
Jeff! Rusty!
Engedd el, Haddock.
Ha maga így akarja, hát legyen így.
- Köszönöm. - Jeff!
- Mid van? - Két pár.
Akkor ezzel együtt már 4 dolcsival tartozom.
- Biztos rosszat álmodik. - Ja, kíváncsi lennék rá, mit.
- És, hogy akarod kiegyenlíteni a tartozást? - Osszál.
- Édesem, hát nem emlékszel, mit mondtam neked? - Nyugalom, Jeff.
Adj még két lapot.
Édes kis bogaram, inkább feküdj vissza.
Biztos nem érzed magad túl jól.
Jeff, óvatosabban. Még a végén kinyírod.
Nem lehet őt csak úgy kinyírni. Szívós egy pasas.
Szereti, ha verik. Nem igaz, édesem?
- Helló, Nick. - Nick. Helló, Matthews.
A fickó egy őrült. Ahányszor csak magához tér, felkel és megpróbál elszökni.
Úgy tűnik, nem voltak túlságosan végzetesek azok az ütések.
Majd azok lesznek, ha azt akarjuk.
- A víz még megvan a kádban? - Meg, de már kissé koszos.
Nem kell neki arról tudni.
Semmi baja, Nick.
Hallasz engem, Ed? Nick vagyok.
Figyelj ide. El fogsz mesélni Matthews-nak Paul-ról mindent, amit csak tudsz.
Rendben, akkor majd én gondoskodom róla.
- Jeff. - Örömmel.
- Nick, kérlek! - Fogd be.
Jól van.
Nem jó ez így. Már megint eszméletlen.
Jól van. Akkor majd reggel visszajövünk. Menjünk.
Tartozol nekem 4 dolcsival.
Jó az illata, mi?
- Nincs hozzá krumpli? - Nincs.
Hol tanultál meg főzni?
Az első feleségem szakács volt egy harmadosztályú kifőzdében a Fourth Street-en.
Tényleg?
Mi a baj? Közepesen átsütve kérted, nem?
Kár, hogy a steak nem tud visszaharapni, ha én beleharapok.
Rusty!
Törd be!
Megszökik a drága. Kapd el!
Ostoba bolond! Rá kell lépni, így.
Fordítsd meg!
Kérem, mi csak segíteni próbálunk. Csúnyán megvágta magát.
Hozzák ide Paul Madvig-et.
Mire Mr. Madvig ideér, maga már sokkal jobban lesz.
Hozzák ide Madvig-et.
Mi ez az egész? Ki akart látni engem?
- Ide nem jöhet be. - Vigyázzon az útból.
Te vagy az?
Paul, Sloss az.
New York-ban van üzleti úton, Varna küldte oda.
Koronatanú.
Elájult?
Ide figyeljenek,
ha ez az ember meghal, mindent el fogok követni, hogy ebből a helyből még raktárépület se lehessen.
Jöjjön be, kérem.
Helló, Snip.
Te... Te jobban vagy.
- Így van. - Örülök.
Ed, mi történt közted és Nick Varna között?
Csak egy kis félreértés.
Volt valami köze Taylor halálához?
Nem, nem volt.
Tudod, hogy ki ölte meg Taylor-t?
- Paul tette? - Fejezd ezt be!
Ed, ő tette?
Ha már muszáj ilyen ostobának lenned, legalább ne kürtöld világgá.
Vagyis tényleg ő tette.
Jó lenne, ha ebben a városban nem csak én lennék
meggyőződve az ártatlanságáról.
Az meg pláne jó lenne, ha nem csak én, de a húga is meg lenne erről győződve.
Az Observer a mai számában gyakorlatilag kikiáltotta őt Taylor gyilkosának.
Nem merték volna lehozni, ha nem lenne igaz.
Ide figyelj, Snip, sok mindent tudsz az újságokról.
De azt nem, hogy Varna és Matthews irányítják az eseményeket. Nem akarják, hogy Paul nyerje meg a választásokat.
Amit ma reggel láttál a lapban, az csak a kezdet.
Csak akkor fogják hagyni Taylor Henry-t békében nyugodni, ha az utolsó szavazat is leadásra kerül.
Ne törődj vele. Paul sem törődik. Végtére is, politikus.
Matthews nem hozna le ilyesmit, ha nem lenne igaz. Nem tenne ilyet!
Snip, de igenis tenne!
Nem hiszek neked, és nem is fogok!
Ébren van?
Egy hölgy szeretné látni magát.
- Milyen hölgy? - Miss Janet Henry.
- Küldje el. - Nem tehetem. Tudja, hogy már jobban van.
Mikor lehetünk újra kettesben?
Soha, ha rajtam múlik.
Úgy tűnik, mindenképp találkoznom kell a hölggyel.
Már tudom, miért látták el a baját.
Jöjjön be, kérem.
Paul szerint már sokkal jobban érzi magát, Mr. Beaumont.
Azt mondják, az év elejére már fel is fogok tudni ülni.
Paul azt mondta, hogy 1 héten belül kiengedik.
Úgy tűnik, mostanában sokszor találkozott Paul-lal.
Ne beszéljünk most Paul-ról.
- Hát miről beszéljünk? - Magáról.
- Jól érzi itt magát? - Többé-kevésbé.
- Annyira azért nem? - Annyira azért nem.
Talán a nővér nem bánik jól magával?
- Annyira, amennyire én szeretném, nem. - Szegény fiú.
Ha tudtam volna, hogy ennyire elhanyagolják, már hamarabb meglátogattam volna.
Mintha azt hallottam volna, hogy hamarabb meglátogattad volna.
Csak azt mondtam, hogy ha tudtam volna, hogy ilyen gyorsan felépül,
már hamarabb meglátogattam volna.
Ed inkább örüljön a szerencséjének, hogy egyáltalán meglátogattad.
Hé, Ed, Janet vetette meg ezeket velem, neked.
- És hogy vagy? - Jól.
Mit szólsz hozzá? Látod, mi sül ki a "többet ésszel"-ből?
"Többet ésszel, mint erővel," mindig ezt mondja nekem.
Aztán tessék, ez történik.
Miközben én az ügyeimet intézem, ő a kórházban köt ki.
- Igen, de így legalább pihenhetek kicsit. - Igen.
Hé, ezt nézd. Hogy tetszik? 15 karátos.
- Gratulálok. - Köszönjük.
Majd csak a választások után hozzuk nyilvánosságra.
Csak nem?
- És hogy mennek a dolgok, Paul? - Jól.
- Nem leplezted le Sloss-t, ugye? - Persze, hogy nem.
- A városon kívül akarom majd elkapni. - Hmm?
Paul, nem kell elmenned Opal-ért?
Opal-ért? Jaj, ne. Opal vidékre utazott a hétvégére.
Hova vidékre?
Nem tudom. Nem mondott semmit ezzel kapcsolatban.
Gondolom, valami összejövetelről, vagy ilyesmiről van szó.
Mindenesetre jobb, ha indulsz, ha vacsorára vissza akarsz érni.
Igen, igen. Jössz te is?
- Menj csak előre, egy perc és megyek én is. - Jól van.
- Persze csak ha nem bánja, hogy maradok. - Miért bánnám?
Nos, Ed, szükséged van valamire?
Nincs. Semmire.
Ezt elveszem.
Mellette elhiszem, hogy nincs.
Hát, akkor a viszontlátásra. Kitartás.
Utál engem érte?
Miért tenném? Nem ártott nekem semmit sem.
Furcsa egy ember maga.
Mondja, miért kockáztatta, hogy Nick Varna ellátja a baját?
Paul miatt, a pénzért, amit fizet.
Ez nem elég ok.
Mondtam már, hogy egyszer kihúzott a folyóból?
- Nem hiszek magának. - Jól van.
Azért tettem, mert a barátom. Emlékszik?
És mert ő is megkockáztatta volna értem ugyanezt.
Pontosan ilyennek képzeltem magát.
A végletekig lojálisnak.
Ezért szeretném, ha segítene nekem.
- Nos? - Nem.
Ha egyfolytában körülöttem sündörögne, még a végén meg találnám környékezni magát.
Mellesleg az az elkényeztetett bátyja megérdemelte, hogy megöljék.
Mit művelt vele?
Nagyon úgy nézett ki, mint aki bármelyik percben elpityeredhet.
Úgy látszik, elvesztettem a vonzerőmet.
Volt idő, amikor a fiatal hölgyek szinte hisztérikussá váltak a jelenlétemben.
Megérdeklődné nekem, hogy egy Matthews nevű fickónak, az Observer tulajdonosának,
nincs-e véletlenül háza vidéken?
Rendben.
Nagyon szépen köszönöm.
- Hova tűnt? - Itt vagyok.
- Matthews-nek valóban van egy háza, Pine Lake mellett. - Köszönöm.
De hiszen magán utcai ruha van.
Bizony, nem mehetek ki az utcára nélküle. Az emberek még a szájukra vennének.
De odakint zuhog az eső. Magának pedig még láza van.
Dr. Redmond nem engedné...
Ezt Dr. Redmond-nak küldöm.
Nem túl esős az idő a te állapotodban, Ed?
Hé, Rusty, a mi Gumi Babánk visszatért.
Mondtam én neked, hogy élvezte, ahogy püföljük.
Már kezdtem aggódni, hogy nem látlak viszont titeket, fiúk.
Úgy látszik, nem volt elég, amit eddig kaptál.
Jeff, túl sokat beszélsz. Inkább ülj le.
Nem szeretné levenni a kabátját, és megszárítkozni kicsit, Mr. Beaumont?
Köszönöm.
- Jól gondolom, hogy maga Mrs. Matthews? - Igen, én vagyok.
Inkább ide üljön, Beaumont, itt kellemesebb és melegebb.
Jól érzed magad, Ed?
- Remekül, Nick. - Az jó.
Fiúk, ti holnap visszamehettek a városba.
Amint látod, nagyon elővigyázatosak voltunk,
mindaddig amíg biztossá nem vált, hogy életben maradsz.
Örülök, hogy eljött, Mr. Beaumont. Meglehetősen egyhangú itt az élet.
- Nem beszélgetünk, csak Opal sírását hallgatjuk. - Eloise...
Te is tudod, hogy mióta beszélt veled, nem csinál mást, csak sír.
Borzalmas.
Elmondjam magának, hogy az úriemberek körében mire ez a nagy izgalom?
Persze.
Opal azt hiszi, hogy a bátyja ölte meg Taylor Henry-t.
Erről beszéltek a férjével.
- Elmondta neki, hogy... - Ed, ne!
A kis aranyos szeretne még kapni pár maflást.
Hagyd, hadd beszéljen. Rendkívül szórakoztató.
Nos, Opal, nincs igazam? Nem ezért vagy itt?
Kérlek.
Senki más nem beszél erről a dologról, kivéve téged és a bátyjád ellenségeit.
Ő ölte meg Taylor-t!
Látja?
És természetesen a férje mindezt le fogja hozni az újságjában.
Nem azért, mert meg van győződve afelől, hogy valóban Paul a gyilkos, hanem
mert rendkívül kényes helyzetben van.
Nick jelzáloggal terhelte az Observer-t, ezért a férjének teljesítenie kell Nick kívánságait.
- Fejezze be, Beaumont! - Csend legyen.
Így, mindannak ellenére, hogy a férje nem hisz Paul bűnösségében,
a sztori megjelenik a holnapi lapban,
szép kis botrányt kavarva.
Maga is elolvashatja majd, feketén-fehéren ott fog állni a holnapi Observer-ben.
Opal Madvig gyilkossággal vádolja a bátyját.
Clyde, ez igaz?
Nos, én...
De most jön még csak a java.
Amint Nick eltávolította az útból a koholt vádaival Paul Madvig-et, csődbe juttatja az Observer-t.
Nem akar ő még egy újságot is a nyakába venni.
Ez azt jelenti, hogy tönkrementél?
Attól tartok, igen, drágám. Én...
Öt év. Gazdagok voltunk, és most szegények leszünk.
Ez aztán a nagy változás, nem igaz?
Iszik velem egy pohárral, Mr. Beaumont?
Szívesen.
Befejezted, Ed?
Nem is hinnéd, mennyire.
Nos hát, akkor mi ebből a tanulság?
Az, hogy most rajtunk a sor, hogy rád és Paul-ra varrjunk valamit, amit meg is fogunk tenni.
A lány önszántából jött ide. Ahogy Matthews is.
És ahogy te is.
Nos, ha jól ítélem meg a helyzetet, akkor
mindenki mehet ahova akar.
Én a hálószobám felé veszem az irányt.
Gyertek, fiúk.
Várj egy percet. Azt akarod mondani, hogy nem adhatok egy jó éjt pofont a drágánknak?
Minek?
Megkapja, ami jár neki, ahogy az Observer kikerül holnap reggel a standokra.
Jó éjszakát, Snip.
Te nem jössz lefeküdni, drágám?
Egészségünkre.
A mi kis Gumi Babánk egész jól csinálja, mi?
- Még egy ital? - Miért ne?
Eloise, kérlek, gyere fel a szobába.
Vágjon hozzá valamit, Mr. Beaumont.
Miért is kéne ágyba bújnom?
Hisz itt sokkal kényelmesebb.
- Melyik szoba? - Tessék?
- A szobája. Melyik az? - Az elülső.
- Ed... - Öltözz fel és menj innen.
Clyde volt az?
Igen. Meghalt.
- Hova mész, Ed? - Szívok egy kis friss levegőt.
Nem túl jó ötlet. Várj egy percet.
Épp azon gondolkodtam, hogy milyen furcsa, hogy az íróasztalon ott áll egy nyitott tintatartó, mellette egy toll,
mégsem találtunk semmiféle búcsúlevelet.
Nincs búcsúlevél? Ezt később is megbeszélhetjük.
Rusty.
Ő az én galambom.
Helló, Okoskám. Látod, mire jó az a bizonyos erő?
Hé, a játéknak még nincs vége.
Elmegyünk innen, Paul. Ha fel akarsz minket tartóztatni, csak tessék.
- Köszönöm. - Hadd menjenek.
Francba.
Hé, Csipkerózsikát is vidd magaddal.
Nos, Ed, most már nem csak te dicsekedhetsz kalandokkal.
Matthews épp az imént lett öngyilkos.
- Matthews? Itt? - Igen.
Ide hallgass, a holnap reggeli Observer valóságos időzített bomba.
Hívd fel Thomas bírót,
és kérd meg, hogy jelöljön ki valakit, lehetőleg olyasvalakit, akit jól ismerünk, aki elvezeti ezt a birtokot.
Megteheti, mert nincs végrendelet.
Az ügyintéző így rácáfol mindenre. Érted?
- Igen. - Akkor rajta, barátom. Ne késlekedj.
De, Paul, nem kényszeríthetem a fiúkat, hogy a Reform Pártra szavazzanak.
Miért nem? A legtöbbjük amúgyis reform iskolába járt.
- Paul. - Hé, mi van? Hogy vagy?
Hé, le kell állítanunk Murphy-t és Kelly-t.
Ide figyelj, nem nagyon kéne most így rohangálnod itt.
Azt hittem, szigorúan ágyhoz vagy kötve.
Az imént kaptam egy fülest Farr irodájától. Be akar hívatni kikérdezni.
Nem nagy ügy.
Mit árthat pár, a valóságtól kissé elrugaszkodott kérdés,
most hogy az Observer-t sikerült elhallgattatnunk?
Mi a helyzet Sloss-sal?
- Tutt. - Igen, Paul?
Donovan és Burns érte mentek.
Most már bármelyik percben itt lehetnek.
- Megvan Sloss jegye? - Igen, Paul.
Helyes.
Maine-be küldöm egy szép, hosszú vakációra.
Én viszont nem lennék ennyire nyugodt Farr-ral kapcsolatban.
Meg kéne szereznünk néhányat azok közül a névtelen levelek közül.
Amúgy meg nem fűz túl nagy reményt a Párthoz.
Valóban nem?
Akkor talán jobb lesz, ha valóban elmegyek hozzá, és beszélek azzal a beképzelt fejével.
Hé, várj egy percet.
Elég erősnek érzed magad ahhoz, hogy velem gyere?
- Persze. - Akkor menjünk.
- Tutt. - Igen, főnök.
Ha Sloss megérkezik, vidd az irodámba, és gondoskodj róla, hogy senkivel ne találkozzon.
Igen, Paul.
Helló, Sloss.
Vigyétek fel Tuttle-hoz.
- Miért pont Sloss-t? - A te ablakodból lőttek, Paul.
Utat.
Mi az ördög? Paul! Mi a baj?
Zsákutca, Paul. Hat különböző úton távozhatott.
Így van, igazad van.
Gondolom, ezt is az én nyakamba fogják varrni.
Valószínűleg. Sloss fontos tanú volt.
Senkinek nem volt rá nyomósabb oka, hogy megszabaduljon tőle, egyedül neked.
Paul, el kell menned Farr-hoz és elmondani neki mindent, amit csak tudsz Taylor Henry meggyilkolásával kapcsolatban.
Találj ki valami mást.
- Te fedezel valakit? - Nem.
Akkor jobb, ha beszélsz.
- Nem lehet. - Miért nem?
Én öltem meg Taylor Henry-t.
Elmondanád, hogy történt?
Baleset volt.
Ott volt a házban, amikor az öreg Henry-vel Opal-ról és róla beszélgettünk.
Követett le, egészen az utcáig, aztán amikor utolért elkezdett velem veszekedni.
Meglökött.
Én erre pofon vágtam, ő viszont elesett és beverte a fejét a járdaszegélybe.
Ha tudtam volna, hogy mit titkolsz egész idő alatt.
Miért tetted? Nagyon jól alakultak a dolgaid.
Nem ezt akartam. Én Janet Henry-t akarom.
Ed, jobban akarom őt, mint bármit az életemben.
Vajon mekkora esélyem lenne rá, hogy velem maradjon, ha megtudja, hogy...
Több, mint most.
És arra is több esélyed lenne, hogy kimentsd magad a vád alól.
Farr nem lesz ilyen kegyes.
Ide figyelj, ha ő úgy gondolja, hogy az üggyel bármit is nyerhet
még a saját édesanyját is letartóztatná és bíróság elé állítaná.
Azok a levelek rendkívüli módon aggasztják.
Ahogy gondoltam.
Elfogadta Paul-t, udvariasan viselkedett vele
azért, mert az apjának szüksége volt a biztos politikai háttérre. Ez egyszerű volt.
Aztán ez a lány a fejébe vette, hogy Paul megölte a bátyját, és az igazságszolgáltatás elől bújkál,
ezért még közelebb férkőzött hozzá. Nagyszerű.
Paul húga és a kis menyasszonya akarták őt villamosszékbe juttatni.
Szerencsés embernek érezheti magát az, akit ilyen nők vesznek körül, nemde?
Én írtam a leveleket. Mert biztos vagyok benne, hogy Paul ölte meg Taylor-t, és ezt be is fogom bizonyítani.
Mit gondol, mit fog Paul tenni, ha elmondom neki mindezt?
Nem fogja elmondani. Mire lenne jó?
Emellett túlságosan szereti ahhoz, hogy ekkora fájdalmat okozzon neki.
De van még egy oka.
Kérem magát, hogy ne tegye.
Nem feledkezne meg Paul-ról legalább egy percre?
Azt hittem, ezt már letisztáztuk.
Megmondtam magának, hogy se Paul, se senki más nem érdekelne, ha akarnám magát.
De én nem akarom.
Meg van győződve róla, hogy mindenkinél különb, beleértve Paul-t és engem is.
- Téved. - Nem, nem tévedek.
Most, hogy így megbeszéltünk mindent, azt hiszem, indulhatunk is.
Extra! Szenzációs hírek. Extra! Újságot!
Helló, Al. Helló, Jim.
Helló, Ed.
Úgy tűnik, igazad volt Farr-ral kapcsolatban.
Őrizetbe vettek, mi?
- A vádirat már készen van? - Készen, amiatt ne aggódj.
Nem sokára megkapjuk a habeas corpus szerinti idézést, de egy bíróság sincs a városban, amelyik a szabadon bocsátásomról döntene.
Valóban egy bíróság sem fog a szabadon bocsátásodról dönteni, hacsak nem mondod el nekik az igazat.
Megint kezded?
- Te tetted el láb alól Sloss-t? - Nem.
- És mi a helyzet Taylor-ral? - Már elmondtam neked mindent.
Igen, elmondtál.
Elmondtad, hogy Janet Henry miatt nem mondasz semmit. De ez őrültség.
- Az a lány még csak nem is kedvel téged. - Ne kezdd ezt megint.
Névtelen leveleket írt Farr-nak és másoknak,
ezzel próbálva téged villamosszékbe juttatni.
Ebből elég.
Mi ez az egész, Ed?
Talán magadnak akarod őt megszerezni?
- Fáradt vagyok, menj el. - Elmegyek, ha befejeztem a mondandómat.
Akkor mész el, amikor én azt mondom.
- Úgyhogy tűnés. - Jól van, Paul.
- Ed? - Igen?
Megfogadtam a tanácsát. Vettem egy biciklit.
A fiam imádja.
- Adj egy sört, Joe. - Most adtam.
Adj még egyet.
Nézzenek oda, csak nem a "Húzz be még egyet" Beaumont.
Helló, Jeff.
Hé, mindenki. Bemutatom nektek a legpuccosabb fickót, akinek valaha is elláttam a baját.
- Igyunk egyet. - Oké.
Ne, ne ezekkel az idiótákkal.
Tudok egy helyet, ami pont megfelelő lenne kettőnknek.
Van egy kis szoba az emeleten, ami eléggé alacsonyan van ahhoz, hogy ne tudjál kiesni.
Ha képen töröllek, szó szerint a fal adja a másikat.
Így legalább azzal sem fecséreljük az időt, hogy rád várunk, míg végre felkelsz a földről.
Bocsássanak meg nekünk, uraim. Mi most felmegyünk, és játszunk kicsit.
Én és Cuddles.
Ülj le.
Rajta, oda ülsz, ahova csak akarsz.
Ha itt nem tetszik, akkor ülj oda.
Szeretném, ha otthon éreznéd magad.
Először iszogatunk egy kicsit.
Aztán kiverem pár fogadat.
- Nincs semmi baj ezzel a székkel. - Hazudsz.
Egyik szék sem ér egy lyukas garast sem ebben a patkánylyukban. Nézd.
Látod, Beaumont. Még annyit sem értesz a székekhez, mint én.
- Elismerem. - Okos fiú.
Azt hiszed, részeg vagyok.
- Nem, nem vagy részeg. - De részeg vagyok.
Részegebb vagyok nálad. Részegebb vagyok mindenkinél ebben a koszfészekben.
Mit parancsolnak az urak?
Hol voltál? Már egy órája, hogy csengettem érted.
Ide hoztam a legjobb barátomat, hogy nyugodtan tudjunk meginni pár pohár italt,
erre teljes fél órát kell várnunk egy pincérre, aki már fél lábbal a sírban van.
Mit kértek?
- Rozspálinkát. - Scotch-ot.
Meg se forduljon a fejedben, hogy nem tudom, mire készülsz.
Nem készülök semmire. Beszélni akartam Nick-kel, és úgy gondoltam, itt megtalálom.
Hazudsz. Egy szemernyit sem érdekel téged, hol van Nick. Engem kerestél.
Tudom, mire készülsz.
Tudod, mi vagy te, egy áruló.
És tudod, hogy mit fogok csinálni?
Még a szart is kiverem belőled.
Nézz a szemembe.
Nem nézek a szemedbe. Áruló vagy.
Rendben, ahogy akarod.
Azt hiszed, hogy olyan okos húzás volt, feljönni ide és rábírni engem arra, hogy beszéljek.
Miről? Sloss-ról?
Tudod jól, mi a véleményem arról a fickóról. Kitüntetést érdemelnél.
Hogy történt?
Nem-nem, okos fiú.
Kicsi Jeff nem beszél erről.
- Miért nem? Titok? - Az.
Titok. Nick, az én és a lámpaoszlop titka.
És ha jól látom, te nem vagy lámpaoszlop.
- Te egy áruló vagy. - Igyunk még egyet.
Nem rossz ötlet.
De ettől még egy áruló vagy.
És én péppé fogom verni a képedet.
Nem kell aggódnod értem.
Nick mindent elintézett.
- Rozspálinka. - Scotch.
Én a helyedben nem bíznék meg túlságosan Nick-ben. Emlékezz csak vissza, hagyta szénné égni McMurry-t.
Lehet, de én nem McMurry vagyok.
Nekem van egy nagy előnyöm Nick-kel szemben.
Éspedig?
Azt hiszi, eléggé részeg vagyok ahhoz, hogy beszéljek.
Hát akkor halljuk, Jeff.
Helló, Nick. Bemutatom Mr. Beaumont-t.
- Ő egy áruló. - Megmondtam neked, hogy nem szabad leleplezned magad.
Ez az egész bagázs ígyis-úgyis titokban marad, nemde?
- Helló, Beaumont. - Helló, Nick.
- Mennyire készített ki? - Nem vészesen.
Szerintem ti mindketten árulók vagytok.
- Nem kérnek többet. - Scotch-ot!
Túl sokat beszélsz, Jeff. Már mondtam neked ezelőtt is.
- Veled meg mi van? - Hozzád beszélek, Jeff.
Te csak ne beszélj hozzám.
Tudod, hogy most egy olyan helyen vagyunk, ahol én szabom a feltételeket.
Ne légy áruló, Nick.
- Tudom, hogy csak azért vagy ilyen, mert megöltem Sloss-t. - Ülj le és fogd be a szád.
Ne merészelj engem lökdösni.
- Megvan a pisztoly? - Meg.
Tudod, mit fogunk most csinálni? Megtanítjuk kesztyűbe dudálni.
Nyugodj meg, Jeff.
Egy hatalmas szívvel megáldott barom vagyok.
Bárki belém rúghat, ahányszor csak akar,
én soha nem teszek ellene semmit.
De majd most. Add oda a pisztolyt.
- Miféle áruló vagy te? - Ülj le.
Ülj le.
Tartozom neked valamivel, emlékszel?
Kezeket az asztalra.
Nem is vagy te olyan okos pasas, mint amilyennek hittelek.
Hívja a rendőrséget. És hívjon orvost is, arra az esetre, ha Varna még életben lenne.
És egy temetkezési vállalkozót arra az esetre, ha mégis meghalt.
- Jól van, fiúk. Mehet a hűvösre. - Várjanak egy percet.
Viszlát, édesem.
- Vicces pasas vagy, mi? - Az. Halálra fogod röhögni magad.
- Nyugalom. - Jól van, öregem.
A műsornak vége, takarodj innen.
Szép munka volt, Ed. Rábizonyítani Jeff-re a Sloss gyilkosságot.
Köszönöm, hogy eltakarította azokat a gazfickókat az útból.
Úgy hallottam, a feleségének a szülei Omaha-ban élnek.
Igen, van nekik ott egy nagyon szép, csendes kis házuk. Szeretek ott lenni.
Akkor jobb lesz, ha mihamarabb táviratozik nekik, hogy maga és az asszonykája ott töltenének egy kis időt.
Mi akar ez lenni? Ijesztgetés?
- Csak egy jó tanács. - De én nem kértem.
Miért nem használja a fejét?
Paul holnap megtámadja azt a vádiratot, amelynek alapján fel akarta őt akasztatni.
Mit gondol, ki lesz az első ember, akit elővesz?
Dehogy fogja megtámadni.
Jól van. De majd ha a fülénél fogva húzza végig a bíróság épületén,
hozzám ne jöjjön siránkozni, hogy miért nem figyelmeztettem.
Hé, Ed. Ed, várjon egy percet. Ed, várjon, várjon. Nézze.
Nem vitatkozom magával. Jó? Csak megkérdezem, hogy
Paul mégis hogy fogja magát tisztázni a vád alól?
Elég, ha csak elmondom, vagy írásba is kell foglalnom?
Először is, nincs az a bíró, aki
most, hogy tisztázódott a Sloss ügy, el merné ítélni Paul-t.
Nos, igen, de...
Másodszor pedig, és most figyeljen,
nem Paul ölte meg az ifjú Henry-t.
És maga ezt honnan tudja?
Abból a beszélgetésből jöttem rá, amit a börtönben folytattam Paul-lal.
Amikor rátértünk az ügy megvitatására, akkor mondta el, hogy ő tette.
De... De ez még nem jelent semmit.
Nagyon is sokat jelent.
Ha valóban Paul tette volna, akkor nem vár mostanáig, hogy elmondja nekem.
Valakit fedez. Valaki más miatt ül most börtönben.
Olyasvalakiért, aki valamiért nagyon különleges.
Ha megteszi azt, amit mondok magának, elfoghatjuk a valódi tettest, és
elhalaszthatja az Omaha-i kiruccanást.
Mondja csak, Ed, tudja maga egyáltalán, hogy miről beszél?
Akkor is tudtam miről beszélek, amikor Jeff-et behozattam, nemde?
De.
Rendben. Nos, akkor mit...
- Mit akar, mit tegyek? - Adjon ki letartóztatási parancsot.
- Ki ellen? - Janet Henry ellen.
Janet Henry. Janet Henry?
Az öregnek a lánya. Az ifjú Taylor-nak a húga.
Az a lány...
Az a lány az, akiért Paul felvállalja a börtönt is.
- Nem tehetem... - Hallgasson ide.
Van ellene bizonyítékom, épp elég.
Azzal kezdődött az egész, hogy a lány összerúgta a port a bátyjával Opal miatt,
és azzal végződött, hogy az ifjú Henry meghalt.
Paul mindvégig tudta, hogy Janet ölte meg a fiút, ezért próbálta meg fedezni a őt.
Janet viszont gyűlölte Paul-t,
gyűlölt mindent, ami vele kapcsolatos, legfőképpen azt, hogy a családja nagyban függ tőle.
Ő volt az, aki írta és terjesztette azokat a rosszindulatú leveleket.
Ő intézte úgy, hogy végül mindez eljusson Matthews-hoz. Mindent elkövetett azért, hogy Paul-t villamosszékbe juttassa.
Én mondom magának, az a lány volt a gyilkos. Úgyhogy munkára.
Remélem tudja, hogy nem hétköznapi emberekről van szó, Ed.
Ő Janet Henry.
Én nem akarok ebbe belekeveredni.
Pedig jobban tenné, Farr.
Egyetlenegy fickó volt eddig, aki megpróbált keresztbe tenni Paul-nak.
McCluskey volt a neve, emlékszik?
De mielőtt Paul elbeszélgethetett volna vele, leugrott a 18. emeletről a Centre Street kellős közepére.
- Mi az? - Beszélnem kell Miss Henry-vel.
- Ilyenkor? - Igen, ilyenkor.
- Nem fogom emiatt felébreszteni. - Akkor majd én felébresztem.
Szó sem lehet róla, nem...
Én nem... Nem jöhet be.
Mi az, Peter, mi a baj? Beaumont.
- Beszélnem kell a lányával. - Attól tartok, hogy ezzel átlépett minden határt.
Hívja le azonnal, vagy én megyek fel és rángatom ki az ágyából.
Hívom a rendőrséget, Mr. Henry.
- Nem kell. Már itt vannak. - Micsoda?
- Lehozza vagy én menjek fel érte? - Ed.
- Mi folyik itt? - Rendben, Farr, ott a te embered.
Nem is tudom, Ed. Én...
Mr. Farr, szeretném, ha megmagyarázná, hogy miért kellett éjnek évadján kirángatni minket az ágyból.
Tudja, Mr. Henry, az úgy volt...
Ed, mi ez az egész?
Csak annyi, hogy Farr-nak letartóztatási parancsa van maga ellen.
Le akar tartóztatni? De miért?
- A bátyja meggyilkolásáért. - Maga megőrült.
- Bizonyítsa be. - Ez képtelenség.
Kinek a bizonyítékaira alapozták ezt a felháborítóan nevetséges parancsot?
- Az enyéimre, de azok épp elegendőek. - Ed?
Jól van, Farr, vigye el.
Rendben, menjenek és tartsák szemmel, míg felöltözik.
Várjanak.
Úgy gondolom, Mr. Farr, egy másik parancsot kéne kiadnia.
Én vagyok a maga embere.
Én öltem meg a fiamat.
Én... Én követtem Taylor-t és Paul-t azután, hogy összeveszekedtek itt a házban.
Az utcán értem utol őket.
Taylor fejéhez vágtam, hogy ő tette tönkre a politikai karrieremet.
Erre ő megütött. És már egy újabb ütéshez készülődött.
Dulakodni kezdtünk.
Valahogy... Elesett,
és beverte a fejét a járdaszegélybe.
Paul és én megpróbáltuk felsegíteni, de
ő már halott volt.
- Baleset volt. - És Paul?
Megígértettem vele, hogy senkinek nem beszél erről.
Már épp kezdtem aggódni. Féltem, hogy fel kell akasztani a lányt ahhoz, hogy az öreg megtörjön.
Elnézést, kérem.
Örülök, hogy végül minden tisztázódott, Paul.
Igen, és hogy kiderült, ártatlanul került volna börtönbe.
Annyit mondhatok, nagyon jó újra idekint lenni. A viszontlátásra.
Kit fog Henry helyett indítani a Kormányzó-választáson?
Még nem választottam ki senkit. De bárki legyen is, fogadhatnak rá, hogy nyerni fog.
Helyes.
- Azokat vigye először. - Igen, uram.
Ed, muszáj volt eljönnöm.
Veled akarok menni.
Ed,
többé már nincs értelme a színjátéknak.
Szeretsz engem, és ezt te is tudod.
Nem számít, hogy te egyfolytában az ellenkezőjét hajtogatod,
valami belül azt súgja nekem, hogy nem mondasz igazat.
És Paul?
- Nem, én... - Sokkal tartozol neki.
Paul majd kiheveri.
És én örökké hálás leszek neki.
De ha csak a hála miatt megyek hozzá, az egyikünknek sem lesz jó.
A válasz még mindig nem.
Két különböző úton haladunk.
Akkor robbantsuk fel azokat az utakat.
Vigyél magaddal.
Ezt egyikőtök sem így akarta, mi?
Mire vársz, te félnótás?
Most viccelsz?
Mit akarsz, mit tegyek még? Szaladjak és hozzak egy papot?
Gyerünk, indulás, mielőtt még meggondolom magam.
Hé.
Gondolom, most azt hiszitek rólam, megőrültem. Nem, a másikat.
De ha azt képzelitek, hogy megtarthatjátok a gyűrűmet, ti őrültetek meg.