# Genoveva, Genoveva #
# U toj mračnoj, godini tužnoj #
# Vide sve te ljude drage #
# U rat da idu za Genovevu #
Pravila borbe ne važe za Lanselota, Vaša Visosti.
Napadnimo ih odmah, dok spavaju.
Napašćemo u zoru, kad izdam komandu.
Merline...
zašto je Dženi u tom zamku, iza zidina koje ne mogu da pređem?
Kako sam upao u ovu...
bezizlaznu situaciju?
Kada sam posrnuo? Gde sam pogrešio?
Možda nisam smeo da je volim?
Onda nisam smeo ni da se... rodim.
Merline... kako se sve ovo desilo?
Nemam mnogo vremena.
Sa prvim tračkom svetlosti strele će početi da lete.
Merline...
ako ću poginuti... u borbi...
molim te, ne dozvoli da umrem... zbunjen.
Misli, Arture.
Seti se.
Seti se!
Merline!
Seti se.
Seti se!
Seti... se.
Seti se, jednog od najvažnijih dana u tvom životu.
Da...
Zdravo.
Ja sam Artur.
Mislim da ću te zvati...
Bradavica.
Mislim da ću te zvati Bradavica.
Ne, ne, ne! Ne, otišao si predaleko.
Ne, kad si mene sreo. Seti se dana kad si sreo Genovevu.
Tog dana, došla je... u Kamelot.
To je početak.
Da...
Znam šta moji ljudi... večeras misle.
Znam šta moji ljudi večeras misle, dok kući kroz senke odlaze.
Svak se smeje sa skrivenom srećom dok gleda u zamak pored kog prolaze.
Kad god na vetar dune na ovu stranu, gotovo da se čuje svačija reč...
# Pitam se šta kralj večerske radi #
# Kakvim li se zadovoljstvima naš kralj sladi? #
# Sveće na dvoru nikad ne svetleše tako jasno #
# Šta kralj večeraske radi, pitam se glasno. #
# Kako protiču poslednji sati, pred brak koji vreba? #
# Da li je sve spremljeno po zakonu i kako treba?
# E pa, ja ću da vam kažem, šta kralj večeras radi, dragi moji #
# Kralj se plaši, o kako se boji #
# Ne verujete da kralj koji se protiv zmaja tuk'o #
# Isek'o ga na dva i na dvor dovuk'o #
# Na venčanje ide unezveren tako? #
# Još kako! #
# Ratnik tako miran u svakom boju, da samo doteruje opremu svoju #
# Pred ženom se skameni od straha? #
# Aha! #
# Hoćete da kažete da je zveket što se čuje kao kad kovač gvožđe kuje... #
# U stvari samo klecanje kraljevih nogu? #
# Pobogu! #
# Pitate šta kralj večeraske želi? #
# Želi da je u Škotskoj, da peca dan celi #
# Kako da se zabavi dok još mlade nije? #
# Traži gore, traži dole, mesto da se skrije #
# I sva ta očekivanja, tanana predviđanja #
# Morao je znati da će noć venčanja doći #
# Reći ću vam kako se kralj večeras oseća #
# Kralj je umro! Kralj se boji! Kralj drhti! Ljudi moji! #
# I eto šta kralj radi #
# Večeras #
Koliko još ima do Kamelota?
Uskoro, gospođo, ali ne gledajte napolje, ovo je ukleta šuma.
Ovo je najsvirepija, najdivljija...
najstrašnija šuma koju sam ikad videla.
I prosto je obožavam.
Zar Vaša Visost ne zna da ova šuma vrvi od odmetnika i razbojnika?
Klari! Ima li šanse da sretnemo nekog?
Ne prizivajte ih, gospođo.
To bi bilo sjajno.
Zamislite, gospođo, uskoro ne samo da ćete sresti čoveka za kog ćete se udati,
već i Njegovo Veličanstvo, Artura, kralja Engleske.
A to je jedan te isti. Šta kažete na to?
Klari, da li postoji nezgodniji brak od braka iz interesa?
Ja sam u najzavodljivijem dobu a moja sudbina je zapečaćena.
Je l' tako? -Nije. -Zapečaćena zauvek.
# Gde su one devojačke radosti sitne? #
# Gde su svi oni neodoljivi mladi momci? #
# Gde je vitez što za mnom čezne? #
# Koji bi zbog mene i u smrt krenuo? #
# Gde su one devojačke radosti sitne? #
# Zar ne mogu normalan živeti život kao devojka svaka? #
# Zar me niko nikad iz šume izbaviti neće? #
# Zar se dva viteza nikad neće zbog mene boriti? #
# Zar nikad krv se zbog mene prolit' neće? #
# Gde su one devojačke radosti sitne? #
# Zar o meni nikad pevati neće #
# Usne putujućeg pevača? #
# Zar zbog mog lica nika #
# Ni jedan rat početi neće? #
# Gde su one devojačke radosti sitne? #
# Da li su sva ta slatka, nežna zadovoljstva nestala zauvek?#
# Zar zbog mene svađa biti neće? #
# Zar rođak rođaka zbog mene ubiti neće? #
# I gde su se one sitne radosti? #
# Bezazlene, životne radosti? #
# Gde su one devojačke radosti sitne? #
Stoj!
Njeno Veličanstvo će se odmoriti ovde da je njen kraljevski frizer sredi!
Može li neko da mi pomogne sa ovom nadstrešnicom? Uhvati tamo i...
Volela bih šolju čaja dok se doterujem. -Da, Vaša Visosti.
# Sveta Genovevo... #
# Ja sam, Genoveva #
Sećaš se mene...
# Sveta Genovevo? #
Ovde sam, ispod ovog drveta!
# Znaš koliko sam odana i verna #
# Moraš priznati da sam uvek jagnje bila #
Ali Genovevo, Sveta Genovevo...
više te neću slušati, malo si preterala.
Neću da se za mene kao na pijaci cenjkaju i pogađaju.
Sveta Genovevo, svojevoljno sam se iskrala i pobegla.
I od sad nameravam da se molim nekom drugom, umesto tebe.
Genovevo, Sveta Genovevo...
gde si bila kad su moju mladost prodali?
# Draga Genovevo... #
# Slatka Genovevo... #
# Zar pre starosti ne mogu biti mlada? #
Hiljadu puta, izvin'te, draga damo.
Čekajte, molim vas, neću vam ništa.
Lažete! Skočićete na mene i oborićete me na zemlju.
Nikad ne bih uradio tako nešto.
Prebacićete me preko ramena i odneti odavde.
Ne, ne, kunem vam se u svoj mač Ekskalibur da vas neću ni pipnuti.
Zašto? Kako se usuđujete tako da me vređate? Odvratna sam vam?
Ne, ne, prelepi ste. -Jeste li čuli moju molitvu?
Nisam mogao da ne čujem, molili ste se na glas.
To znači da znate ko sam? -Da, vi ste Genoveva.
Dakle, to je razlog vašeg uglađenog, učtivog, prezira dostojnog ponašanja?
Zašto Merlin nije ovde?
Ko? -Merlin. Moj učitelj.
On je najmudriji živi čovek. Znao bi šta da radim. Živi unatraške.
Izvinite, molim? -Živi unatraške.
Ne stari. Sve je... mlađi.
Seća se budućnosti...
i može da vam kaže šta ćete raditi.
Dođite ovamo.
Zatvorite oči.
Molim vas.
A sad se, polako okrenite.
Veoma polako, otvorite oči.
Vidite li onaj zamak?
Nekad je svetlucao nekom ružičastom svetlošću.
Kad sam bio mlad, meni je sve izgledalo ružičasto.
Kad je Merlin otišao odneo je sve ružičasto sa sobom.
Ne buljite. Nekulturno je.
Ko ste vi?
Iskreno... zovu me Bradavica.
Jeste li sigurni da ste dobro čuli? -To mi je nadimak.
Merlin mi ga je dao.
Bradavica? Stvarno?
Zašto ne pobegnete sa mnom?
Mogli biste da bude moj zaštitnik, da me branite širom sveta...
u Francuskoj, Engleskoj, Mongoliji, Škotskoj.
Predivan san sanjate!
I uopšte mi nije teško da se zamislim u njemu.
Ali...
moram da odbijem.
Nateraćete me da ostanem?
O, ne, mlada damo.
Ako insistirate na bekstvu, pronaći ću nekog hrabrog ko će vas pratiti.
Onda tako uradite pre nego što me pronađe vaš pokvareni kralj.
Osvrnite se oko sebe, mlada damo!
Razmislite.
Kamelot je jedinstven.
I imamo, nadaleko najumereniju klimu u celoj Engleskoj.
Uspostavljenu dekretom.
Ma, dajte!
To je istina.
Kruna je bila jasna...
klima mora da bude savršena...
# Tokom cele godine #
# Pre mnogo meseci zakon je donet #
# Jul i avgust ne smeju pretopli biti #
# I za sneg postoji zakonski ograničenje #
# U Kamelotu... #
# Zime nema do decembra #
# I traje do marta drugog, tu je tačka #
# Po naređenju, leto se razvlači do septembra #
# U Kamelotu #
# Kamelot #
# Znam da zvuči malo čudno #
# Ali u Kamelotu #
# Tako stoji stvar #
# Kiša ne sme da padne dok sunce ne zađe #
# Do osam ujutru magla mora nestane #
# U kratko, nema prijatnijeg mesta #
# Za odživeti srećno svoj vek #
# Nego što je Kamelot #
Pretpostavljam da u jesen lišće pada na gomilice?
A ne, mlada damo, bude skroz oduvano.
Noću... naravno.
Znam da je to shvatiti teško...
Ali u Kamelotu...
#Takav je zakon #
Sneg ne sme bljuzgavicu da pravi na obroncima brda.
Do devet uveče, mesec se pojaviti mora.
U kratko, nema prijatnijeg mesta...
# Za odživeti srećno svoj vek... #
# Nego što je Kamelot #
Pogledajte! Tamo na brdu!
Jako mi je žao, ali...
na žalost, zbog mene...
bićete obešeni! Ili spaljeni na lomači zbog zavođenja.
Taj vaš necivilizovani kralj će... Branite se!
Evo je! Ali, ko je ovaj seljak sa njom?
Kralj!
To je kralj! Bradavice, to je kralj!
Vaše Veličanstvo, oprostite. Nisam znao da ste vi.
Kralj.
Još sam bio momak, tek sam imao 18 leta...
kad je umro naš dragi kralj Pendagon, ne ostavivši naslednika za sobom,
već samo mač proboden kroz nakovanj koji je stajao na jednom kamenu.
Na njemu je pisalo zlatnim slovima...
"Ko izvuče ovaj mač iz kamena ovog postaće zakoniti kralj cele Engleske."
Mnogi su uspevali ali nikom nije pošlo za rukom.
Na kraju, zakazan je veliki turnir baš na Novu Godinu.
Svi najmoćniji vitezovi cele Engleske su se okupili na jednom mestu...
da pokušaju da izvuku mač.
Ja sam otišao u London kao štitonoša mog rođaka ser Keja.
Na dan turnira, ser Kej je otkrio da je svoj mač zaboravio kod kuće...
i dao mi je šiling da odem po njega.
Dok sam išao kroz London, naišao sam na jedan trg i video sam mač...
kako viri iz kamena.
Ne razmišljajući mnogo...
pomislio sam da je to neki ratni spomenik.
Odlučio sam da pozajmim mač i tako sebi uštedim trud.
Prišao sam...
povukao mač i... nisam uspeo.
Zato sam pokušao opet.
I opet nisam uspeo.
Onda sam skupio svu snagu, zatvorio oči...
i pokušao... poslednji put.
I, opa!
Mač se pomerio u mojoj ruci.
I polako... skliznuo iz kamena.
Čuo sam... jak žamor.
Otvorio sam oči, trg je bio prepun ljudi koji su govorili,
"Živeo kralj! Živeo...
... kralj!"
I tako sam postao kralj.
Nikad nisam pomišljao da ću biti, niti sam želeo da budem.
A sad kad već jesam, bilo mi je jako neprijatno sa krunom.
Dok nisam pao sa ovog drveta...
i dok moje oči...
nisu vas ugledale.
A onda, po prvi put...
sam se osetio kao kralj. I bilo mi je drago što sam kralj.
A najneverovatnije od svega je što sam poželeo da budem najhrabriji,
najmudriji... najveći kralj koji je ikada seo na jedan tron.
Ako dama pođe sa mnom...
pronaći ću joj odgovarajuću pratnju...
koja će poći sa njom.
# Čujem da ovde kiša ne pada #
# Sve dok sunce ne zađe #
# Do osam ujutru magla mora nestane #
# U kratko, nema prijatnijeg mesta #
# Za odživeti srećno svoj vek #
# Nego što je Kamelot #
Mapa Engleske!
Kakva mapa?
Mreža na zlu zasnovanih kraljevstava kojima vladaju nemoralni gospodari...
koji se svojim nezakonitim vojskama bore oko ilegalnih granica.
I ko je kralj ove... džungle?
Čovek koji se pre četiri godine zavetovao da će postati...
najveći kralj koji je ikada seo na jedan tron.
Ja... Artur od Engleske.
Da... najveći ratnik u celoj zemlji.
Sa kojim ciljem?
Moć ne znači uvek pravo.
Šta to govoriš? Ni biti u pravu a izgubiti nije ispravno.
Merlin... nikad nije voleo borbe.
Ipak mi je uvek pomagao da pobedim.
Zašto?
Pitanje,
da li je mnogo bolje biti živ nego mrtav?
Jeste, mnogo bolje.
Ako je to istina...
zašto onda vodimo ratove u kojima ljudi mogu da poginu?
Ja ne znam, a ti?
Znam. Zato što neko napada.
Zašto napada?
Jesam li ti ikad pričao kako me je Merlin učio da razmišljam?
Nisi. Kako? -Pretvaranjem u životinje.
Ma, nemoj?! Arture!
Dženi, mislim terajući me da poverujem da me je pretvorio u životinju.
Na primer, kad soko od gore gleda zemlju, ne vidi nikakve granice.
Je l' tako?
Ipak, zbog granica neko stalno napada.
I ti onda pobediš tako što ih gurneš natrag preko nečega što ne postoji.
To znači da bitke vodimo bez ikakvog razloga. Zašto, Dženi, zašto?
Zato što dame vole vitezove. Kad vidiš svog viteza i oklopu...
To je to, Dženi. Dženi, to je to!
Oklop! To je oklop, Dženi. Oklop!
Vidi. Samo su vitezovi dovoljno bogati da imaju oklop. Pešadija...
... nema ništa.
I zato, jednom vitezu može da se desi samo...
eventualno...
ulegnuće.
Pitanje,
ispravno ili ne, oni imaju moć. Dakle, u pravu ili ne, oni su uvek u pravu.
To nije u redu. Je l' tako?
Ovde sam!
Recimo da napravimo novi poredak viteštva?
Novi poredak gde sila može da se koristi samo za pravdu.
Da poboljšamo umesto da uništavamo. Pozvaćemo sve vitezove...
i kraljeve svih kraljevstava da polože oružje i da nam se pridruže.
Da, Dženi.
Onda ćemo...
izabrati jednu veliku sobu u dvorcu i...
stavićemo sto oko koga će se okupiti svi vitezovi.
I šta onda?
Onda ćemo da pričamo. Da diskutujemo.
Da pravimo zakone. Planiramo poboljšanja.
Ali, Arture, misliš da će vitezovi hteti da se bave...
nečim tako smešno miroljubivim?
Učinićemo da to bude velika čast.
Da bude moderno. Svi će želeti da nam se pridruže.
Od sad... vitezovi će se boriti samo za dobro.
Moć za pravdu.
Moć... za pravdu.
To je to, Dženi!
Moć...
Ne, ne moć je pravda!
Moć...
za...
pravdu!
Veoma originalno.
I civilizovano, Dženi.
Moraćemo da nađemo jako veliki sto.
A ljubomora? Svi će dokazivati svoju nadmoć i tražiti da sednu na čelo.
Napravićemo...
okrugli sto.
Tako neće biti čela.
Okrugli sto!
Moj otac ima jedan savršen. Za 150 ljudi!
Dobio ga je kao svadbeni poklon i nikad ga nije koristio.
Poslaćemo glasnike širom zemlje...
# Da kažu svakom živom #
# Da prosto ne postoji mesto #
# Na celom belom svetu #
# Gde vlada bolji kralj #
# Nego ovde #
# U Kamelotu #
# Kamelot #
# U daleko Francuskoj čujem tvoj zov #
# Samo tebi daću sve #
# U duši znam šta od mene očekuješ #
# I biću to i još i više #
# Vitez okruglog stola mora biti nepobediv #
# Uspešan tamo gde drugi nije #
# Uz zid se popeti gde drugi ne može, ubiti zmaja za rekordno vreme #
# Preplivati šanac u oklopu od gvožđa #
# Bez obzira na bol, nepobediv biti mora #
# Nemoguća dela, njegov svakodnevni rad #
# Ali gde na svetu #
# Ima li na svetu #
# Čovek tako sjajan? #
# C'est moi, c'est moi, priznati moram #
# To sam ja, odgovaram skromno #
# Smrtnik koja čuda činiti može #
# C'est moi, c'est moi, to sam ja #
# Nikad nisam izgubio borbu il' igru #
# Prosto, najbolji sam ja #
# Kad se mačevi ukrste, uvek je isto #
# Jedan udarac i au revoir #
# C'est moi, c'est moi, tako neverovatno dobar #
# Francuski slobodni Prometej #
# I evo tu sam srčan za vas #
# Izuzetno hrabar #
# Neverovatno smeo #
# Da služim za okruglim stolom #
# Viteška duša izvanredna biti mora #
# Srce i um čisti kao rosa jutarnja #
# Voljom i odmerenošću na kojoj će svaki svetac pozavideti #
# Može napraviti čudo ili dva #
# U ljubavi i požudi mora biti besprekoran #
# Telesna zadovoljstva za njega nemaju draž #
# Ali gde na svetu, ima li na svetu... #
# Čovek tako nevin i čist? #
# C'est moi, c'est moi, stid me je što priznajem #
# Suviše sam plemenit da bih lagao #
# Čovek u kome cvetaju vrline ove #
# C'est moi, c'est moi, to sam ja #
# Od uverenja svojih nikad odstupio nisam #
# Blagosloven sam voljom čeličnom #
# Da sam ja evin partner bio #
# Još bismo u Raju bili #
# C'est moi, c'est moi, anđeli su izabrali #
# Da svoje bitke na zemlji vode #
# I zato sam tu, k'o molitva čist #
# Neverovatno nevin #
# Sa bezbroj vrlina #
# Najsvetiji čovek koga znam, C'est moi! #
O, kralju Arture!
Kog kova čovek morate biti...
da predvidite novi životni poredak.
Obožavam vas i pre nego što sam vas upoznao.
Ne beži, kukavice!
Vrati se i bori se!
Svinjo! -Jeste li povređeni, Vaše Veličanstvo?
Molim vas.
Sledeći put kad se sudariš sa mnom...
znaj da si izazvao desnu ruku kralja Artura.
Stvarno?
Ja sam kralj Artur.
Šta?
Vi ste...
kralj!
Da, za malo, pokojni kralj.
I ja sam vas udario?
Vaše Veličanstvo!
Ja sam Lanselot du Lak.
U Francuskoj sam čuo za vaš novi poredak i došao sam da vam se pridružim.
Preklinjem Vaše Veličanstvo da mi oprostite.
Ne zato što sam zaslužio nego što ću vašim oproštajem još više patiti.
Ali, dragi moj mladiću, ja uopšte ne želim da patiš.
Želim da ti čestitam. Ustani, molim te. I ti, štitonošo.
Ne mogu, mon roi.
Suviše se stidim da bih podigao glavu. -Onda ti naređujem.
Nikad nisam osetio takav udarac u grudi...
i bilo je, prosto spektakularno. Gde si to naučio?
Moja veština potiče od vežbanja, mon roi.
Moja snaga od čistunstva.
To je stvarno jedinstven recept.
I on je jedinstven čovek, Vaše Veličanstvo.
Sa 14 godina mogao je da pobedi svakog viteza u Francuskoj.
Njegov otac, kralj Ben, me je postavio za njegovog štitonošu.
Kralj Ben? -Da.
U Francuskoj?
Kako reče da se zoveš? -Lanselot du Lak, Vaše Veličanstvo.
Ti si Lanselot? Rečeno mi je da dolaziš.
Rečeno vam je?
Rekao mi je Merlin, dvorski čarobnjak.
Jednog dana mi je rekao,
"Obrati pažnju na Francuza po imenu Lanselot du Lak.
Doći će u zamak Kamelot i postaće..."
Šta je ono rekao?
"Biće..."
Vaš saveznik, ako me primite.
Vaš prijatelj koji ne traži prijateljstvo.
Vaš zaštitnik kad vam bude zatrebao neko...
čije će telo biti vaš mač kojim mašete.
Da li je to prorekao, Vaše Veličanstvo?
Jer sve to, ja jesam.
Iskreno, dragi prijatelju...
ovo je mnogo više od onoga što mogu da poželim... ili čak tražim.
To znači da me prihvatate? -Bez oklevanja.
Sredićemo sve za tvoje viteštvo. -Hvala.
Moramo odmah da sredimo za tvoje viteštvo.
Ne, Vaše Veličanstvo. Upoznali ste samo moje reči.
Ispitajte moja dela, gospodaru. Izdajte mi naređenje.
Sad? -Odmah. Dajte mi zadatak. Mogu li da ispravim neku nepravdu?
Da se borim protiv nekog neprijatelja? Da preduzmem nešto opasno?
Pa, iskreno, danas se baš ništa ne dešava.
Danas je 1. maj i kraljica i neki dvorjani majare.
Majare?
Da, to ti je neka vrsta...
Piknika?
Jedu bobice i ganjaju devojke oko... -Piknik?
To je ovdašnji običaj. Ovo je Engleska.
I ovo je doba godine kad se bere cveće.
Vitezovi beru cveće? -Pa, neko mora i to da radi!
A pored toga to je...
To je civilizovano.
A civilizacija treba da ima par plemenitih hobija.
Dođi.
Hoću da te upoznam sa kraljicom.
Dap, povedi konje i nahrani ih.
Gospode... Lanselote...
Iznenada sam se setio šta je Merlin rekao za tebe.
Baš čudno!
Rekao je da ćeš ti biti najveći vitez koji je ikad seo za moj sto.
Ali, to je bilo mnogo pre nego što sam uopšte izmislio sto!
To znači da je on znao da će sto postojati.
O, Bože! Ja sam mislio da je mislio na trpezarijski sto.
Ali, mislio je na ovo. Na okrugli sto!
I tako sam ja naleteo na sopstvenu budućnost!
Uradio sam... pravu stvar.
Jeste li ikad posumnjali u to, Vaše Veličanstvo? -Naravno.
Samo budale... nikad ne sumnjaju.
Dobro došao, Lanselote.
Blagosloven da si što si došao. Dobro došao za moj sto.
# Maj je #
# Požudni mesec maj #
# Predivni mesec #
# Kad su svi #
# Srećom zaneti #
# Tu je, stiglo je #
# To čudesno doba godine #
# Kad pregršt pokvarenih, malih misli #
# Na pamet ti pada #
# Maj je #
# Praznik najlepši #
# Kad svaka devojka zabavu traži #
# Zdrava ili ne #
# To je ludo #
# Poročno na svaki način #
# One grozne zavete što je svako dao, sad svako krši #
# Svako čini božanstvene greške #
# Požudni mesec maj #
# Taj prelepi mesec kad na samokontrolu zaboravlja svak #
# Vreme je za nestašluk ili dva #
# Pokušaj da svaki dan ti bude zlatan #
# Dan za kojim ćeš žaliti zauvek #
# Ovo je mesec satkan od, "Da, možeš" #
# Vreme za svaki #
# Neozbiljan ćef #
# Prigodan ili ne #
# Sve je divlje! #
# Sve je divlje! Sve veselo je! #
# Kakav prizor! #
# Ptice i pčele sve svoje Amorove strele #
# Okrenuće na rasu ljudsku. Avaj! #
# Jer, požudni je mesec maj #
A sad...
na koju stranu?
Na sever.
Ne, ne, sever je tamo.
Ne, sever je tamo.
Skroz sam se izgubio.
Ko je ovaj zarđali starac?
Nikad ga ranije nisam video, Vaše Veličanstvo.
Ponudi mu pomoć.
Ona planina mi deluje poznato.
Da vidimo...
Dobar dan, gospodine.
Kako ste, mladiću? Moje ime je kralj Pelinor.
Vi ste kralj, gospodine?
Koje zemlje?
Ne znam. Izgubio sam svoje kraljevstvo. -Od koga?
Zalutao sam. Ostavio sam ga negde i...
Ne umem da se vratim. -Šta?
Ja mu verujem. -Vaše Veličanstvo!
Vaše Veličanstvo? -Da, gospodine...
obraćate se Njenom Veličanstvu, kraljici Engleske.
Kraljica? Jao, jao! Kako ste?
Oprostite, gospođo, ovoj zarđaloj skalameriji potrebno je podmazivanje.
Ne brinite, gospodaru. Dobro došli u Kamelot.
Zar nisam već bio ovde?
Da, pre par godina. Proveo sam predivne dve nedelje sa divnim, momčićem...
po imenu Bradavica. Viđate li ga, gospođo?
Stalno. To mi je muž.
On je Artur, kralj Engleske. -Kralj? Stvarno?
Vidi, vidi! Stvarno. Gospode, baš mi je drago zbog njega!
Kažem samo, alal vera! Zamislite. Kralj!
I on zna ime svog kraljevstva.
Arturu će biti drago da vas opet vidi. Hoćete da prenoćite kod nas?
U krevetu? U pravom krevetu? Dođavola, baš bih voleo.
Nisam spustio kičmu na perje još od kad sam krenuo...
Od kad sam krenuo...
Hajde, neka jedan od vas otprati Njegovo Veličanstvo do zamka.
Izuzetno sam vam zahvalan, gospođo. Mnogo vam hvala.
Dozvoli da ti predstavim Lanselota du Laka.
Došao je čak iz Francuske da se pridruži našem stolu.
To je Lanselot o kom je Merlin pričao.
Dobro došli.
Počastvovan sam što sam ovde, gospo.
I dozvolite mi da iskažem svoju večnu posvećenost ovom plemenitom cilju.
Hvala, monsieur. Arture, srela sam jednog čudnog čoveka...
Ovaj predivni san, mora postati univerzalna java. -Molim?
Apsolutno. Naravno da mora.
Uveravam vas da me kralj može pozvati...
u svakom trenutku da uradim bilo šta, bez obzira na opasnost.
Hvala, monsieur. Lepo je to znati.
Ja sam uvek na raspolaganju.
Da, vidim.
Dženi, voleo bih da dođem na ručak...
ali bih voleo da saslušaš planove o kojima smo pričali.
Lanselote, objasni joj.
Kraljici, gospodaru? -Da, naravno.
Zar to gospi neće biti dosadno?
Meni viteštvo nikad nije bilo dosadno.
Bar do sad.
Mogu li da vas podsetim, monsieur,
da je Okrugli Sto, slučajno ideja moga muža.
Ideja moga muža!
Ipak, svaka ideja, gospo, ma koliko dobra bila, može biti unapređena.
Stvarno? -Naravno.
Ja sam predložio da napravimo trenažni program za vitezove.
Zar to nije sjajna ideja, Dženi? -Trenažni program?
Okrugli Sto mora imati svoje standarde. Fizički standard i moralni standard.
A čije sposobnosti će predstavljati taj standard, monsieur?
Naravno, ne moje, gospo. To ne bi bilo pošteno.
Ne bi bilo pošteno? Kako to mislite?
Ni od koga ne bih tražio da živi po mojim standardima, gospo.
Da posveti svoj život...
mučnom zadatku da svoje telo i duh dovede do savršenstva.
Ne, ni od koga ne bih mogao to da tražim. -Ne, ni ja.
I da li ste dostigli to savršenstvo, monsieur? -Fizički jesam, gospo.
Ali, pročišćavanje duše je beskrajna bitka.
Slažem se... još kako.
Hoćete da kažete da nikad niste poraženi, ni u borbi, ni na turniru?
Nikad, Vaše Veličanstvo.
I koliko shvatam, vi mislite da će tako ostati i ubuduće?
Siguran sam, Vaše Veličanstvo.
Kakav je La Manš, Lanselote? Kako si ga prešao?
Pričajte mi malo o svojoj borbi za savršenstvo duha.
Da li ste u skorije vreme borili sa skromnošću? -Skromnost, gospo?
Humilité.
Ili ove godine u Francuskoj skromnost nije u modi?
Bolje da negde drugde pričamo o programu. Isuviše si lepa...
da bi na umu imali bilo šta drugo osim nestašluka i cveća.
Želim ti prijatan dan. Kao i svima vama.
Idemo, Lanselote. Požuri.
Do viđenja, kraljice moja. -Au revoir, monsieur.
Bože, tako je neljubazan. -I tako poželjan.
Verovatno je prepešačio preko La Manša.
Ser Dinadane?
Kad je sledeći turnir? -U drugu subotu, Vaše Veličanstvo.
I ko su naša tri najbolja borca?
Ser Lajonel, ser Sahramor...
i uz svu humilité...
ja, Vaša Veličanstvo.
Stvarno?
Ser Lajonele!
# Sećate se prošle noći kad sam vam jasno rekla da biste mogli #
# Biti moj pratilac na sledećem gradskom vašaru? #
# E pa, na žalost, moram pozvati nekoga drugog #
# Nekog ko se porediti ne može #
# Još nikog tako jakog kao Francuza ne videh ja #
# A kad je neko neverovatan tako #
# Njegovo je pravo da me na vašar vodi #
# Vaša Visosti, dozvolite mi da se borim s njim i da ga sredim #
# Preklinjem vas, odbiti me nemojte! #
# Pružite mi šansu da se borim s njim #
# I Gal će biti pobeđen, još jednom #
# Razbićeš ga, ubićeš ga? #
# Smrviću ga, smrskaću ga #
# Biće mu teško? #
# Kako nikad nije. #
# Dobro ćeš ga tući? #
# Lobanja će mu pući #
# Onda na vašar možeš da me vodiš #
# Ako uradiš to što si mi obećao #
# U stvari, srce ćeš mi slomiti ako me na vašar ne odvedeš #
Ser Sagramore?
# Imam jako loše vesti u vezi sa tim ko me prati na sledeći dvorski bal #
# Vi izabrani bejaste, znam, ali tradicija nalaže... #
# Da prati me još nepobeđeni šampion #
# Ubeđena sam da će ovaj sjajni Francuz #
# Lako pobediti sve #
# I nadmašivši sve vitezove naše #
# Zasluženo će pored mene sedeti na balu #
# Preklinjem vas, gospo, sa zaključcima ne žur'te #
# Kunem vam se, prihvatiću izazov njegov #
# A na kraju, kad završim operaciju ovu #
# Na tanjiru, Vaše Veličanstvo, serviraću vam ga na ražnju #
# Probošćete ga? #
# Na roštilju ispeći #
# Dići ćete ga u jednom dahu? #
# Biće pepeo pepelu i prah prahu #
# Proburazićete ga kroz celo telo? #
# Osetiće... promaju #
O, Bože...
# Ser Sagramore, možete na balu da sedite pored mene... #
# Ako ga pobedite u borbi #
# U stvari, znam da plakaću ako pored mene ne budete na balu #
Ser Dinadane?
# Zar ne obećah vam da ćete u London voditi me #
# Kad sudija budem na sajmu stoke? #
# S obzirom da put je dug, pored mene biti mora #
# Ko će me braniti od zveri i razbojnika #
# Pa, kad birala budem sa kim bih volela da idem #
# Izabraću najjačeg viteza kojeg znam #
# A mladi du Lak, najjači mi izgleda #
# Pa bi me on mogao odvesti na taj sajam stoke #
# Vaše Veličanstvo verovati ne sme tom samoživom hvalisavcu #
# Pustite ga nek se dokaže mačem ili kopljem #
# Obećavam vam kad završim tu krvavu bitku #
# Na ramenima faliće mu glava #
# Odrubićete mu glavu? #
# Seciraću ga! #
# Rasporićete ga? #
# Raspolutiću ga ! #
# Onda ćete moći na sajam da me pratite #
# Ako svoje obećanje uspešno ispunite #
# U stvari, u sebi, duboko bih patila ako me ne biste vi na sajam odveli #
# Draga gospo, stavićemo tačku #
# Na tu galsku budalu prepotentnu #
# Kad završimo ono što planirasmo #
# Od njega će ostati samo sećanje #
# Pozdravljam vaše ciljeve plemenite #
# Videćemo da li ispunićete ih #
# Ako uspete onda ćete me trojica vas #
# Pratiti na bal i na sajam #
# I na vašar voditi #
Gospodo, jeste li videli poslednji ukaz? To je kap koja je prelila čašu!
Vitezovi koji odbiju da polože oružje biće napadnuti kao da su kmetovi.
Ne samo da ćemo ubijati obične vojnike, nego i vitezove.
Znamo sve o tome, Dinadane.
Ali, ti drugi vitezovi...
ako se budu opirali... i mi bismo mogli da poginemo. -Tako je.
Koja je svrha biti rođen u višoj klasi ako možeš biti ubijen kao niža klasa?
Ovo mi smrdi na francusku kuhinju.
Posle subote vratićemo se na jorkširski puding.
Peli, zašto ne prestaneš da tražiš svoje kraljevstvo i ne ostaneš zauvek ovde?
To je jako lepo od tebe, Arture.
Mislim, sviđa mi se krevet i sve to...
ali, iskreno, nekako ovde ne nalazim mir.
Voleo bih da prestaneš da razmišljaš i da pustiš stvari da idu svojim tokom.
Apsolutno se protivim tim tvojim novim idejama. -Kojim idejama?
Svim novim idejama.
Da najbolji ljudi ubijaju najbolje ljude. To nije u redu. Nije!
Oni momci u prizemlju su skroz pobesneli.
Skroz!
Znaš, za sve je on kriv. Onaj tamo Karlo Veliki.
Ništa ne radi, u tome je njegov problem. Nema ovozemaljskih zadovoljstava.
Tišina, Peli!
Zar vi nemate baš nikakvu zanimaciju?
Neki hobi? Nekih... krevetnih aktivnosti?
Nemam, Pelinore.
Eto, vidiš. Vidiš?
Zašto ne može da bude kao ostali nego mora da bude sam za sebe?
Zašto ne može uveče da se vrati kući, da okači svoj štit...
i da radi nešto čega će se posle stideti?
Jesi li siguran da je Francuz?
Nažalost, gospodin je u pravu.
Svi fanatici su iritantni, Pelinore.
A ja jesam fanatik.
I ne uživam u tome ništa više od vas.
Zar nisi predložio neku promenu?
Možemo i sutra da popričamo o mojoj ideji. A sad, izvinite.
Dok sam spavala da li sam propustila neko unapređenje viteštva?
Niste, gospo, a sad izvinite...
Monsieur, večeras kad se budete dogovarali sa Bogom...
sredite nam lepo vreme za sutra.
Laku noć, sire. -Laku noć, Lanse.
Laku noć, Pelinore. -Laku noć.
Jeste li čuli najnoviju stvar? Misli da mu čistunstvo daje čudotvorne moći.
Bez ikakve sumnje, mislio je na svoju fizičku snagu.
Koja je, zaista ogromna.
Da? Videćemo sutra.
Sahramor, Lajonel i Dinadan su ga izazvali na dvoboj.
Tri užasno jaka čoveka.
Sva tri u istom danu? -Tačno tako.
Zar to nije sjajno? Sjajno!
Tačno tako, da!
Da ti kažem, Arture.
Nikad nisam sreo nikoga kao što je on.
Mislim, nema damu.
Ne razgovara ni sa kim osim sa tobom i Bogom...
puna su mu usta religije a opet je sasvim neprijatan momak.
Jedva čekam sutra. Biće to masakr.
Laku noć, gospo. Izvinite. Laku noć, gospodine.
Moram da priznam, jedva čekam. Biće sjajno.
Pismo zahvalnica od ser Lajonela.
Obećala sam mu da sutra na dvoboju može da nosi moju maramu.
Dženi, bio bih ti veoma zahvalan kad bi povukla svoje obećanje ser Lajonelu.
Ali, ne mogu. To bi bilo prilično čudno.
Onda dozvoli Lanselotu da je ponese protiv Sagramora.
Ali već sam je obećala Sagramoru. -A protiv Dinadana?
I njemu sam obećala. Tako umilno me je zamolio da nisam mogla da odbijem.
Ovo je grozno!
Pred celim dvorom će ispasti da priželjkuješ njegov poraz.
Možda neće biti poražen. I tebe je onesvestio pa ste postali prijatelji.
Možda tako i njih pobedi pa se svi zajedno vrate kući.
Dženi, pretpostavljam da mu je teško da se privikne. Ipak je stranac.
Nije čak ni Englez. Francuz je!
Pati se sa prevodom. -Dženi, molim te da...
Arture, mislim da si ljubomoran na vitezove i pažnju koju mi ukazuju.
Ljubomoran? To je apsolutna glupost!
I sama znaš da sam oduševljen što te dvor obožava.
Verujem ti k'o Bogu.
Dženi, skrećeš me sa teme i molio bih te da se vratimo na nju.
Hoćeš li povući svoje marame? -Samo ako mi kao kralj narediš.
Ako ti naredim...
hoćeš mi oprostiti?
Nikad.
A ako te kao muž zamolim za uslugu?
Ne. Mislim da je ohol i nepodnošljiv. Vitezovi su protiv njega.
Možemo li da se držimo teme?
Nema tu više šta da se kaže.
Ako kralj želi da uzmem nazad ono što sam dala...
neka mi naredi i ponizni sluga će vas bespogovorno poslušati.
Proklet da si, Merline! Za sve si ti kriv!
Kleo si se da si me naučio svemu od A do Š!
Sa određenim preskocima.
E sad ću ti reći, šta si, očigledno zaboravio!
Kako vladar vlada kraljicom?
I šta si me naučio pretvarajući me u životinje i ptice...
od dabra do malenog drozda?
Trebao si jednom u devojku da me pretvoriš...
da naučim kako ta stvorenja misle.
Ali, zar ne beše jedna noć jednog davno prošlog leta...
kad prođosmo pored para koji se nešto prepirao.
I zar ti nisam rekao...
Merline, šta bi bilo da sam taj momak ja?
# I zar mi nije dao savet i rekao #
Šta beše?
O, um mi je prazan!
O, da! Zaboga!
Sad se sećam.
# Kako obuzdati ženu? #
# "Postoji način", rekao je mudri starac #
# Način koji svaka žena zna #
# Od kad je cela halabuka počela #
# "Da joj laskam?", odgovor sam molio #
# Da joj pretim, smirim ili molim? #
# Da je tešim ili izigravam velikog ljubavnika? #
# Uz osmeh je odgovorio, "Ne, nikad" #
# Kako obuzdati ženu? #
# Slušaj me dobro, reći ću ti #
# Jedini način da obuzdaš ženu #
# Jeste da je voliš #
# Prosto #
# Voli je #
# Samo je voli #
# Voli je #
Šta je bilo, Dženi?
Gde si ovih dana?
O čemu razmišljaš?
Ne razumem te.
Ali, nije važno. Merlin mi jednom reče...
"Nemoj da te brine ako ne shvataš šta žena misli."
"One to ne rade tako često."
Ali šta da radim dok razmišljaju?
Kako obuzdati ženu?
Slušaj me dobro, reći ću ti.
# Jedini način da obuzdaš ženu #
# Jeste da je voliš #
# Prosto #
# Voli je #
# Samo je voli #
# Voli je #
Samo...
voli je.
Evo i ser Lajonela.
Jedan.
Obrati pažnju kako ser Sahramor jaše svog konja. Neverovatno!
Vidiš kako ga navodi u desno? A onda, iznenada...
Jako pametno!
Uspeo je da ostane bez konja!
Kakva kontrola!
Dva, Dženi.
Mrtav je, Dženi.
Molim te!
Živi!
Preklinjem te.
Živ je!
Drhtim od straha.
I snaga je napustila moje ruke.
Užasan osećaj...
muči me iznutra.
Reci mi...
Stariji si od mene.
Ovu zemlju poznaješ bolje nego ja.
Ja kao da sam pre nekoliko sati tek pao na nju.
O čemu govoriš?
Genoveva.
Čekaj, Peli.
Nikad nisi bio zaljubljen, zar ne, Peli?
Jednom, ali ne u skorije vreme. Sad više nisam dovoljno mlad.
Ili nisam dovoljno star.
A ja sam premlad da budem prestar.
Prestar da ne znam da strahovi mogu biti uobraženi.
I premlad da me oni ne bi mučili.
Oprostite, gospo, što vas uznemiravam.
Klarinda mi reče da će Artur doći ovamo.
Da, hoće.
Volim te.
Neka mi Bog oprosti... ali, volim te.
Onda, neka nam Bog oboma oprosti, Lanse.
Dženi, kakav divan dan!
Ovo je tvoj dan, Lanse.
Konačno ćeš kako i dolikuje biti proglašen vitezom.
Na žalost, svetost nije u mojoj moći.
Pre ceremonije, nas troje ćemo zajedno popiti piće.
Isti ovakav dan je bio i kad se rodila ideja o Okruglom Stolu.
Sećaš se, Dženi?
Za Okrugli Sto!
Proglašenje...
u viteza Okruglog Stola Engleske, zamka Džojs Garda...
Lanselota du Laka.
Ekskalibur.
Ustani...
ser Lanselote.
Tvrdnja...
kad bih mogao da izaberem od svih žena koje dišu na zemlji ovoj...
lice koje mi se najviše sviđa,
osmeh, dodir, srce,
glas, smeh, dušu samu,
svaki detalj i crtu do poslednje vlasi kose...
sve bih Dženino izabrao.
Tvrdnja...
kad bih mogao da izaberem od svih muškaraca koje dišu na zemlji ovoj...
čoveka za svog brata,
čoveka za sina svog,
i čoveka za prijatelja...
izabrao bih samo Lansa.
Volim ih.
Volim ih a oni su mi zauzvrat dali bol... i patnju.
Zgrešili ili ne, u svojim srcima su me izdali, a to je već dovoljan greh.
Vidim u njihovim očima. Osećam kad govore.
I zato moraju platiti i biti kažnjeni.
Neću biti ranjen a da ne uzvratim istom merom.
Završio sam sa slabašnim nadama.
Zahtevam mušku osvetu!
Tvrdnja,
ja sam kralj...
a ne čovek.
I to veoma civilizovan kralj.
Može li biti civilizovano da uništim ono što volim?
Može li biti civilizovano da iznad svega sebe volim?
A šta je sa njihovim bolom i njihovom patnjom?
Da li su tražili ovu nesreću?
Može li se strast birati?
Postoji li sumnja u njihovu odanost meni i našem Stolu?
Pobogu...
biću kralj!
Ovo je doba kralja Artura...
kada ćemo...
dosegnuti zvezde!
Ovo je doba kralja Artura...
kad nasilje nije snaga, a saosećanje nije slabost.
Mi smo civilizovani!
Rešeno!
Kroz ovo ćemo proći zajedno.
Ekskalibure...
oni...
ti...
i ja.
I neka nam se Bog smiluje svima.
PAUZA
MEĐUČIN
Vaše Veličanstvo! Dolazim kao izaslanik sela Glenfild.
Imamo 23 radnje a ni jedna vrata nemaju rezu.
Ni jedna štala nema lanac, ni jedna kapija katanac, ni jedna brava ključ.
I naša deca slobodno šetaju ulicom.
Zato što živimo u Engleskoj kralja Artura.
Ovo su ključevi Glenfilda, Vaše Veličanstvo.
Više nam ne trebaju.
Godinama si kraljičin ljubavnik.
Diži se na noge i brani svoju klevetu.
Da li ćeš mojim ubistvom ubiti istinu?
U ovom zamku je otrov koji će nas pobiti sve.
Ustani i bori se!
Evo ti mač. Ja ću koristiti samo bodež.
Povlačim... reč.
Ako te kralj pomiluje, bićeš proteran.
U suprotnom, visićeš.
Pomilovan si.
Je l' mrtav?
Brus je povukao svoje optužbe.
A Artur?
Pomilovao ga je.
Kakva je ovo agonija za njega. Sedam njegovih vitezova je proterano.
Da optužbe nisu povučene šta bih radio?
Počinio ubistvo?
Ne znam.
Bar je pošteđen mučne istine.
On zna.
Siguran sam. -Nemoguće.
Artur nikad ne bi nepravedno proterao vitezove.
To je samo tvoja savest. Tvoje nestrpljenje da budeš kažnjen.
On zna! Zašto bi promenio zakon?
Zašto bi ukinuo upotrebu mača u rešavanju razmirica...
i zamenio je sudnicom i sudijama?
Nije to uradio. -Sprema se!
I ako se ništa ne dokaže stvar ne može biti rešena.
A dokaza neće biti.
Za to će se sam postarati. -Kako?
Nikad neće napustiti ovaj zamak sve dok je i jedan od nas sa njim.
Više nas nikad neće ostaviti same. Nikad!
O, Bože!
Šta će biti sa nama? Šta će biti sa mnom?
Koliko dugo mogu...
sama sebi postavljati isto pitanje a da ne poludim?
Ili sam već skrenula sa uma?
Šta ćemo da radimo?
Znam šta bih ja trebao da uradim.
Da odem i više nikad se ne vratim.
Danas. Ovog trena.
Ali, iznenadni odlazak izgledao bi kao priznanje.
Bolje za nedelju ili dve.
Ili mesec.
Kako mogu da odem, Dženi?
Pogledaj se.
Kad da odem?
# Ako bih te ikad ostavio #
# To ne bi bilo u leto #
# Kad te vidim u leto ni mogu da odem #
# Tvoja kosa prošarana suncem #
# Tvoje usne crvene k'o plam #
# Tvoga lica sjaj #
# Od koga se i zlato stidi #
# Ako bih te ikad ostavio #
# To ne bi bilo u jesen #
# Kako da odem u jesen #
# Stvarno ne znam #
# Video sam kako blistaš #
# Kad jesen zamiriše #
# Znam kakva si u jesen #
# I moram da budem tu #
# I kako da te ostavim #
# Dok trčiš kroz sneg #
# Ili u zimsko veče #
# Kad uhvatiš vatre sjaj #
# Ako te ikad ostavim #
# Kako da te ostavim u proleće #
# Kad znam koliko čarobna si u proleće #
# O, ne, u proleće ne #
# Ni u leto, zimu ili jesen #
# Ne, nikad ne bih mogao da te ostavim #
# Nikad #
Želim da odeš, Lanse.
Stvarno.
Ne brinem za budućnost jer je nemamo.
Ali ako se išta desi prošlosti...
još neka sramota,
još neka krivica mogle bi je uništiti.
Prošlost je sve što imam.
# Ako te ikad ostavim #
# Kako da te ostavim u proleće #
# Kad znam koliko čarobna si u proleće #
# O, ne, u proleće ne #
# Ni u leto, zimu ili jesen #
# Ne, nikad ne bih mogao da te ostavim #
# Nikad #
Do đavola, Arture! Oprosti mi, do đavola!
Ali, do đavola! Ako se ovo proterivanje nastavi...
više će ih biti napolju nego ovde.
Vaše Veličanstvo, tu je momak iz Škotske koji vam donosi kraljevske pozdrave.
Njegovo Veličanstvo je zauzeto. Reci mu da se vrati popodne.
Što je istina ružnija, to je iskreniji prijatelj onaj koji ti je kaže...
a ako ti niko ne kaže istinu...
tvoj Okrugli Sto je osuđen na propast.
Genoveva i Lanselot...
su te izdali.
I zato što to ne znaš, nevini ljudi su kažnjavani.
Ili ćeš odmah povući tu izdajničku optužbu,
ili ćeš se boriti za goli život.
A sad, govori! Šta si odlučio, Pelinore? Mač ili povlačenje?
Straža!
Čekaj!
Mora da sam pogrešio, gospodine.
Po mom novom građanskom pravu,
možeš bez straha za svoj život da ponoviš te optužbe...
ako imaš dokaze, što trenutno, naravno nije slučaj.
Ponavljanje, Peli, nije dokaz. -Brilijantno, Vaše Veličanstvo!
Ne samo mudro već i pametno.
Kako se usuđuješ da uđeš nenajavljen? -Ali, ja jesam najavljen.
Zar ti nisu rekli da se vratiš popodne?
Popodne imam druga posla.
Gospode!
Kakav bezobrazluk! -Ne dirajte me. Nenaoružan sam.
Peli, pozovi stražu da izbaci napolje ovog pompeznog, mladog magarca.
Da, pozovite. Recite im da Njegovo Veličanstvo želi da izbaci Mordreda.
Da, vaše Veličanstvo, ja sam Mordred.
Čekaj, Peli.
Znam ovog momka.
On je... brat... polubrat...
On je sin... princeze... Margoz od Orknija.
Molim te.
Dakle, ovo je ta čuvena soba sa prestolom...
u kojoj sedi Njegovo Veličanstvo, kralj cele Engleske.
Jako lepo, zaista.
Sjajno za zabave.
Malo sam se izgubio u vremenu, Mordrede.
Postao si muškarac.
Kako... ti je majka?
Zanosna, kao i u vek.
Što uopšte nije iznenađujuće.
Osvetoljubivost i sebičnost su joj sjajna maska.
A princ Klaudije?
Nisam ga video neko vreme.
Pre četiri godine s zaključao u kulu da pobegne od majke.
Da li uvek sedite tu, ili se ponekad zamenite sa Genovevom?
Protokol me je uvek interesovao.
I gde sedi čuveni Lanselot?
Možda stoji između vas?
Šta te dovodi u Kamelot?
Želja za krvlju, Vaše Veličanstvo. Ovde su mi braća.
Polubraća.
Biće veoma, veoma, veoma nesrećni što me vide.
Znate šta je jednom bilo? Majka je imala napitak koji podmlađuje za 10 godina,
a meni su ga dali kad sam imao 9 godina da bih imao -1.
Prešao si toliku put da bi video braću koju prezireš?
Teško da je to jedini razlog za tako dug put.
Tu ste i vi, Vaše Veličanstvo.
Oduvek sam se pitao zašto me Klaudije toliko mrzi.
A onda, jednog dana, majka mi je rekla sjajne novosti.
Klaudije nije moj otac.
I kako je jednom, dok je bila u Engleskoj...
upoznala zgodnog mladića po imenu Artur,
pozvala ga u svoju sobu... i tako dalje.
Tako se desilo, Vaše Veličanstvo?
Da, tako se desilo.
Zamislite njeno iznenađenje kad je taj mladić postao kralj Engleske.
Sad kad si ovde, šta planiraš?
Vaše želje su moji planovi, Vaše Veličanstvo.
Onda ćeš ostati u Kamelotu i postati vitez Okruglog Stola.
Priznajem, da nisi materijal koji obećava...
ali pametan si, mlad i odgovarajućeg porekla.
Ako pristaneš možeš mnogo da napreduješ.
Ja vitez?
Ma dajte, Vaše Veličanstvo! Pogledajte me.
Prezirem mač, mrzim koplje a konji mi se gade.
Učen sam da potrebe stavljam ispred savesti i komfor ispred principa.
Dobročinstvo smatram napadnom i providnom zamkom.
Volim da su moje dame udate...
moja volja slaba, moje vini jako...
i moji anđeli pali.
Pobogu... kakvog biste viteza od mene napravili?
Ako tako misliš, za to bi bilo potrebno pravo čudo.
A ja sam čuo da u je u Kamelotu, trenutno nestašica čuda.
Moram da te upozorim, Mordrede...
da sam ja civilizovan čovek sa povremenim propustima.
I sredio sam i mnogo veće mangupe nego što si ti...
i zato ti savetujem da se smiriš.
Bolje pročišćen nego počišćen.
Večeras ćeš večerati sa kraljicom i sa mnom...
da pokušamo da se malo bolje upoznamo.
Dobro, jedva čekam da upoznam kraljicu.
Mordrede... slobodan si kad ja kažem.
I zapamti...
da ja i samo ja odlučujem...
kad možeš da mi se obratiš onako kako ti naše srodstvo dopušta.
A o tome se neće raspravljati dok to ne zaradiš svojim postupcima.
Pored toga, izreku "Krv nije voda" izmislili su nepoželjni rođaci.
Jedva čekam da se večeras vidimo.
Sve je prosto, Pelinore.
Samo treba da utuviš u tu voju tvrdu glavu...
da će se sve nesuglasice rešavati zakonom a ne krvoprolićem.
Bradavice, to savršeno shvatam. Ali ne shvatam kako funkcioniše.
Da vidimo. Recimo da si optužen da si zapalio štalu. -Čiju?
Recimo, nekog seljaka po imenu Vilijam.
Naravno da nikad to ne bih uradio, ali nastavi.
Recimo, Peli, ti tvrdiš da nisi to uradio.
Šta on onda radi?
Drži jezik za zubima pošto zna da je to dobro za njega...
u suprotnom dobija mač u grudi.
Peli, vodi te na sud.
I tamo se borimo.
Ne. Tamo se nalazi tužilac koji radi za seljaka Vilijama...
i advokat koji tebe brani.
A, tako! Shvatam! Onda se oni bore.
Ne, Pelinore, porota odlučuje. Zato se to zove suđenje sa porotom.
Porota? Koji su sad oni andrak? To se njih uopšte ne tiče!
Ali, ti njih ne znaš, Peli. Ne znaju ni oni tebe.
Ako ne znaju ni mene, ni seljaka Vilijama...
kako možeš da očekuješ da ih interesuje ko će da pobedi?
Kako možeš da očekuješ pravednu presudu od neutralnih ljudi?
Tačno u tome i jeste stvar, Peli.
Oni jesu neutralni i neće biti nikakvog krvoprolića.
Da ti kažem nešto. Ako me ta porota proglasi krivim, biće krvoprolića.
Ima da ih pobijem sve do jednog.
Onda ćeš biti optužen za ubistvo, Peli.
Pa ta glupost nema kraja!
Onda će me druga porota proglasiti krivim pa ću morati da ih pobijem...
i tako dalje i tako dalje ima da ih kokam dok...
Zaboravi! Nikad nećeš zapaliti štalu,
nikad nećeš upoznati seljaka po imenu Vilijam i nikad nećeš morati na sud.
Bar ne bez svog oštrog mača.
Dženi, starim.
Istina.
Jutros sam o tome razmišljao.
Krenuo sam u štalu, žustro k'o i uvek...
a stigao sam mnogo kasnije nego što sam očekivao.
Previše si se zamajavao sa tim građanskim sudom.
Drago mi je da se konačno otvara.
Sutra ujutru u 10:00.
Prvi engleski sud. -Mogu li da prisustvujem ceremoniji?
Hoćeš, Dženi? Svi bi to voleli. -Naravno, Arture.
To bi moglo da bude naše najveće dostignuće.
Dobar dan, gospo. -Dobar dan, Lanse.
Arture, radi se o Mordredu. -O Mordredu? Moramo li o njemu?
Ovo je prvo veče ovog meseca da neće večerati sa nama...
i zbog toga za mene će to biti prava zabava.
Arture... otarasi ga se. Rešen je da rasturi Sto.
Okreće viteza na viteza. Tera ih da žude za svojim zemljama.
Svako veče kao veštica nad svojim kazanom, meša vino i neveru.
Znam sve o tome šta radi, Lanse.
Da li znaš i da je u stalnom kontaktu sa vitezovima koje si prognao?
I da oni prave vojsku.
Znam.
I za sve sam sam kriv.
Kad sam preuzeo tron, trebao sam zvanično da ga priznam.
To je pravilna procedura.
Nameravao sam i morao sam to da uradim.
Ali nisam.
Nisam mogao.
Nisam...
računao...
da će mi Dženi toliko značiti...
i nadao sam se da će jednog dana naše dete...
sesti na engleski presto.
Sudbina nam... nikad nije naklonjena.
Sudbina ne sme da ima poslednju reč, Lanse.
Nas troje smo mnogo toga prošli zajedno.
I kunem se u svoj mač, Ekskalibur, da ćemo i ovo prevaliti preko glave.
Mordred je ispunjen mržnjom i pokušava da uništi one koje volim...
i tako brže dođe do svog nasledstva.
Ali, mi mu ne smemo pružiti tu priliku.
Ne smemo da dozvolimo da naše strasti unište naše snove.
Neka mi stane na put... i zgaziću ga.
Nećeš, Lanse.
On je tvoj smrtni neprijatelj! -On je moj sin.
On je sve što ostaje od mene. Jedino dete koje ću ikad imati.
Možda grešim, ali nekako se nadam da u njemu postoji...
nešto moje što mogu da probudim.
Imam li tvoju reč, Lanse?
Imate moju reč.
Da li želiš da ostaneš sam, Arture? -Ne, molim te. Molim te, ne idi.
Šta si danas radila, Dženi?
Samo obične stvari.
Baš o tome želim da slušam.
Oluje i šoljice čaja... planine od krtičnjaka, bilo šta.
Bilo šta što ti padne na pamet a što ne priliči jednom kralju.
# Šta običan svet radi #
# Da od tuge pobegne #
# Bolešljivi pastir, mrzovoljna mlekarica #
# Obućar koji kuka jer je udario prst #
# Kad je progonjen i maltretiran, narod stalež ne obavezuje #
# Ipak, nekako se snađe da svoju tugu podeli #
# Šta običan narod radi #
# Mi ne radimo #
# Ja sam čuo od onih koji narod poznaju dobro... #
# Da utehu nalaze na jako pametan način #
# Kad ih bol pritisne zvižduću za sreću #
# I zviždanje im izgleda ulepša dan #
# I to običan narod radi #
# Tako kažu #
Samo zvižde?
Tako kažu.
# Šta još običan narod radi #
# Da razveseli srce i dalje nastavi? #
# I odrasli i mladi koje viđamo svaki dan #
# Imaju svoje načine poznate njima koje mi ne znamo #
# Kad potištenost zavlada #
# Kad mrzovolja nadvlada #
# Koji drevni običaj narodni vraća im potrebni sjaj? #
# Šta običan narod radi #
Znaš li?
# Jednom, na putu, sretoh momka jednog #
# Pevao je na sav glas #
# Kad ga pitah, zašto? Reče, tužan sam #
# I pevanjem bi uvek sebi dao snagu novu #
# Eto to običan narod radi #
# Pretpostavljam #
# Ustani, ljubavi moja, ustani, Apolon je ozario nebo, ljubavi #
# Livade sijaju kandilkom i narcisom u cvetu #
# Slušaj Veneru kako te zove, "Dođi i uživaj dok možeš" #
# Svet je lep i sve je krasno, život je veseo i divan #
# Šta još običan narod radi #
# Sigurno imaju neki sistem ili dva #
# Očigledno da bolje od nas suze pretvore u slast #
# Iako su rođenjem za kraljevske prednosti zakinuti #
# Pitam se šta rade #
# Da bauke oteraju sve #
# Imaju vradžbine plemenske koje pomenuo još nisi #
# A šta običan narod radi #
# da zaboravi? #"
# Kažu mi da često plešu vatreni ples #
# I da se vrte dok kontrolu ne izgube #
# Uskoro, um je prazan i svi su u transu #
# U transu koji se opisati ne da #
# Eto to običan narod radi #
# Koliko znam #
Stvarno? -Tako mi rekoše najveći znalci.
Prestanite!
Prestanite, ako Boga znate!
Merlinova škola.
Zdravo!
Zdravo... Bradavice!
Šta je najbolje u tome što si tužan? Jednom si me učio.
Najbolje u tome što si tužan je što nešto naučiš.
Naučiš nešto?
To je jedina stvar, Bradavice, koja nikad ne omane.
Možeš da ostariš...
i osetiš treptaj u arterijama.
Možeš noću ležati budan i slušati nered u venama.
Može da ti nedostaje otac, majka...
pas...
jedina ljubav.
Moja ljubav.
Za sve postoji samo jedan lek.
Uči!
Nauči...
zašto se svet okreće i šta ga okreće.
Kako da naučim ako ne mogu da mislim?
A pošto ne mogu da mislim ne mogu ni da naučim.
Ne mogu da mislim, mislio sam.
Ali čak i misao "Ne mogu da mislim", je misao, zar ne?
A razmišljanje je, definitivno nešto što mora da ti postane navika...
koju ćeš koristiti što je češće moguće.
Razmišljanje pomaže u svemu. Zapravo, sem u ljubavi.
Ljubav je neka vrsta... sedmog dana. Tada razmišljanje može da se odmori.
Ali, danas nije nedelja i zato pogledaj dole.
Pogledaj u vodu, Bradavice.
Reci mi šta vidiš.
Vodu, ribu i nas.
Zaboravi vodu.
Zaboravi nas i razmišljaj o ribi.
Zamisli da si riba.
Oseti se kao riba.
Diši na škrge.
Budi riba.
Pa, kako ti se sviđa?
Kolika sam riba? Sad sam video veliku ribu kako juri malu.
Da li večeram ili sam večera?
Dokonaj sam. Misli!
Šta učiš kao riba?
Ne mnogo. Velika riba jede malu, kao i svugde.
Samo što to, nekako ne izgleda u redu, zar ne?
Zašto ne mogu da budem ptica?
Stvarno bih uživao da budem...
Šta sam?
Soko!
Da li je sezona lova počela?
Boga mi, mislim da jeste!
Letim više!
Pogledaj dole. Reci mi, šta vidiš?
Vidim jezera, drveće, šume.
Vidiš li Kamelot?
Da, vidim.
Vidiš li sledeći okrug?
Da! Vidim njegov centar!
To je dolina Grejlok, ali ne vidim njen kraj.
Da li vidiš kraj kad siđeš ovamo?
Naravno da vidim. Granice su jasno obeležene.
Šta onda znaš kao soko, što ne znaš kao Artur? Razmisli!
Ne razmišljam. Samo klizim!
Vaše Veličanstvo...
Jeste li sami?
Više nisam.
DA nisi otišao prilično daleko od palate, Mordrede?
Hteo sam da vidim legendarnu šumu o kojoj ste mi toliko pričali.
Ovde vas je Merlin podučavao, zar ne?
Da, tako je.
Postoje trenuci kad je prošlost jedino slobodno mesto na celom svetu.
Ne sećam se svega što me Merlin naučio, ali ovog se sećam.
Sreća je vrlina.
Niko ne može biti srećan i pokvaren.
Onaj koji likuje, možda, ali ne i srećan.
Kad bih mogao tome da te naučim i nateram te da poveruješ u to...
možda bi, konačno mogao da budeš moj sin.
Jeste li vi srećni, Vaše Veličanstvo? -Da.
A kraljica? -Jeste.
A ser Lanselot? -Šta hoćeš da kažeš?
Ništa, Vaše Veličanstvo.
Samo da ne shvatam...
kako se prevara i nevernost mogu nazvati vrlinom.
Koga optužuješ?
Za koji zločin?
I sa kojim dokazima?
Zar vaše građansko pravo nije sjajno?
Nema dokaza, nema ni zločina.
Dakle,
vrlina, sreća.
Želite da budem vaš sin. Ne više od mene.
Onda mi dokažite da grešim.
Ostanite večeras zu šumi. Dajte sinu lekciju iz života.
Pokažite mu kako vrlina može pobediti bez pomoći...
straha?
Vrati se u palatu...
i obavesti dvor...
da će Njegovo Veličanstvo celu noć loviti...
i da će se vratiti...
u podne.
Da... gospodaru.
Merline.
Gde si?
Merline...
Nađi ih.
Upozori ih.
Reci im da budu mudri.
Gospodo! Obojice, jeste li pijani ili ludi?
Ispod samog kraljevog prozora.
Kraj nije tu.
Neće se vraćati celu noć. -Gde je?
U lovu. Vratiće se u podne.
Moram da se vratim u zamak.
Moram da se vratim!
Dženi, pođi sa mnom.
U Džojs Gard. Obelodanimo sve. Ja više ne mogu ovako ni jedan dan.
A šta ćeš sa čovekom kog oboje volimo? Nateraćeš ga da ti objavi rat?
Rat u kom bi poginuo ti, on ili obojica? I stotine drugih?
Nikad nisam želela da te volim.
Ovo je tvoj Bog udesio.
Tvoj Bog mora i da reši.
Artur je moj muž. Moram da ostanem sa njim sve dok me želi.
Onda, neka bude tako, Dženi.
Ja te više nikad neću pitati.
Niti ću ti ikad više doći.
Kunem se.
Ni ja više nikad neću doći kod tebe.
# Volela sam te #
# Jednom u tišini #
# I nesreće beše sve što znam #
# Trudeći se #
# Da svoju ljubav ne pokažem #
# Svo to vreme znala nisam #
# Da voliš i ti mene #
# Da, voleo si me #
# U samotnoj tišina #
# Tvoje srce #
# Očajem mračim ispunjeno beše #
# Mislio si da će ljubav #
# U tebi goreti večno #
# A ja nisam znala #
# Da je plam već tu #
# Onda jednog dana otkrismo naše tajne čežnje #
# Nadolazeću plimu obuzdati nismo mogli #
# Tišina, konačno, prekinuta beše #
# I mi izletesmo iz kaveza svog #
# Svaka radosna ljubavna reč koju rekosmo #
# I sad nam je tuga dva put veća #
# Dva puta teže nam je #
# Dva puta očajniji, dva puta veći bol #
# Nego pre #
# Tišina, konačno, prekinuta beše #
# I mi izletesmo iz kaveza svog #
# Svaka radosna ljubavna reč koju rekosmo #
# I posle svega izrečenog #
# Evo nas, ljubavi moja #
# Opet tišina #
# I nismo daleko #
Ljubavi moja!
# Od onoga gde besmo pre #
Ne hvataj se mača.
Optužujem vas za izdaju i oboma će vam biti suđeno za vaš zločin.
Predajte se u ime kralja.
Držite ga! Držite ga! Kukavice!
Straža! Uhvatite ga.
# Mračnog i turobnog dana #
# Na sud izvedoše Genovevu #
# Porota ako odluči da kriva je #
# Osudiće je na lomaču #
Presuda,
kriva je za izdaju kralja i zemlje.
Kazna, biće na smrt spaljena na lomači.
# Genoveva, Genoveva #
# Lans će spasti Genovevu #
# Svakog časa on će doći #
# I spasiće Genovevu #
# Pet je ujutru, čas je blizu #
# Ništa ne čujem #
# Uskoro će zvona zazvoniti jasno #
# Zar spasti neće Genovevu? #
# Požuri, Lanselote, požuri, vremena sve je manje #
# Požuri, uskoro će sa kule zazvoniti zvona zla #
# Požuri, uskoro će straža oko lomače stati #
# I uskoro će krenuti da dovedu Genovevu #
Gde je kralj?
Morao bi da prisustvuje pogubljenju.
Morao bi da bude ovde, na svom prozoru. Takav je zakon.
Da li si i na trenutak pomislio da je Lanselot neće spasti?
Ako pokuša...
to znači da će Artur morati da se bori sa njim, zar ne?
Ima li spasa na vidiku? -Ne, još nema, gospodine.
Vaše Veličanstvo, zašto ne zaboravite na presudu i ne pomilujete je?
Ne možete, zar ne?
Ako dozvolite da umre, vaš život je gotov.
Ako dozvolite da živi, vaš život je prevara.
Ubijte kraljicu ili zakon.
Bradavice!
Na žalost, moraš da dođeš na prozor.
Dželat čeka tvoj znak.
Je l' to Lanselot? -Ne znam.
Jeste, Peli?
Jeste!
Bradavice, dragi moj... jeste!
Gospode Bože, kakav prizor!
Vidiš li odatle, Arture?
Vidiš li kako tvoj dobri Lanselot ubija tvoje dobre vitezove?
Gospodaru...
veći deo straže je...
pobijen.
I preko 80 vitezova.
Sigurno su krenuli ka La Manšu. Spremićemo vojsku za poteru.
Želimo osvetu! Osvetu!
Tvoj sto je polomljen, Arture.
Da sačuvam ostatke za sledeću lomaču?
Merline... pretvori me u sokola. Hoću da odletim daleko odavde.
Arture, hoćeš da se vidimo? U zoru ću biti u šumi ispod zamka, Lans.
Želimo da se vratimo sa tobom.
Dozvoli da platimo za ono što smo učinili.
Na lomači?
Zašto? Zbog pravde? Oni su zaboravili na pravdu.
Žele osvetu.
Osvetu...
najbezvredniji od svih ciljeva.
Prekasno je.
Sto je mrtav.
Više ne postoji.
Polovina mojih vitezova je ubijena u dvorištu.
Mordred organizuje vojsku protiv mene.
Ostali vitezovi su u svojim šatorima, radosno iščekujući zoru.
Raduju se ratu.
Oni stari, necivilizovani dani opet su se vratili.
Oni dani...
oni grozni dani koje smo pokušali zauvek da pošaljemo u prošlost.
Da li želiš da se ova užasna borba nastavi?
Ne želim!
Ne znam šta da radim više osim da jašem na talasu događaja.
Kakva glupost!
Šta smo sve prošli ni za šta, osim jedne ideje.
Zbog nečega što ne možeš da okusiš,
da dotakneš, pomirišeš, čak ni osetiš.
Nečega bez materije, bez života...
stvarnosti i sećanja.
Šarada će uskoro početi.
Molim vas, molim vas. Molim vas, vratite se i Džojs Gard.
Dženi nije u Džojs Gardu, Arture. Dženi je sa Svetim Sestrama.
Zar ništa ne može da se uradi? -Ništa ne može da se uradi...
osim nastaviti sa ovom igrom i prepustiti Bogu da odluči.
Idi sad, Lanse.
I ti moraš da ideš, Dženi.
Znam.
Tako često u prošlosti...
pogledala bih u tvoje oči i videla bih oproštaj.
Možda jednog dana, u budućnosti...
opet bude tamo.
Ali, ja neću biti sa tobom. Neću ga videti.
Zbogom... ljubavi moja.
Moja najdraža ljubavi.
Ko je to?
Izađi, kad kažem!
Oprostite, Vaše Veličanstvo. Tražio sam narednika pa sam se izgubio.
Nisam želeo da vas uznemiravam.
Ko si ti? Odakle dolaziš?
Trebao bi da si u krevetu. Jesi li paž?
Krio sam se na jednom od brodova, Vaše Veličanstvo.
Došao sam da se borim za Okrugli Sto.
Jako sam vešt sa lukom.
I nameravaš da tim svojim lukom ubijaš ljude?
O, da, gospodaru! Jako mnogo, nadam se!
Ali, pretpostavimo da oni tebe ubiju?
Onda ću biti mrtav, gospodaru.
Ali, nemam nameru da budem mrtav. Nameravam da budem vitez.
Vitez? -Da, gospodaru, Okruglog Stola.
A kad si odlučio da se baviš ovim izumrlim zanimanjem?
Da li su tvoje selo nekad branili vitezovi?
Da li je tvoj otac služio viteza? Da li je tvoju majku nekad spasao vitez?
Ne, gospodaru. Dok se nisam sakrio nikad nisam video viteza.
Samo sam čuo za njih... iz priča koje ljudi pričaju.
I zbog priča koje ljudi pričaju...
ti želiš da postaneš vitez?
A sad mi reci, šta misliš da znaš o vitezovima Okruglog Stola?
Znam sve, gospodaru.
Moć za pravdu.
Pravo za pravdu!
Pravda za sve!
Okrugli Sto oko kog svi vitezovi sede.
Sve!
Dođi.
Kako se zoveš? -Tom, gospodaru.
Odakle si? -Iz Vorika, gospodaru.
Sad me dobro slušaj, Tome iz Vorika. Nećeš se boriti u ovoj borbi, jasno?
Da, gospodaru.
Otrčaćeš iza linija i sakrićeš se dok se ne završi.
A ona ćeš se vratiti kući, u Englesku...
živ.
Da porasteš... i ostariš.
Razumeš?
Pamtićeš šta sam ti ja, kralj, rekao, i uradićeš kako sam ti naredio.
Svake večeri...
# Od decembra do decembra #
# Pre nego na počinak pođeš #
# Setićeš se svih priča koje pamtiš #
# O Kamelotu #
# Svakoga pitaj da l' je priču čuo #
# I ispričaj mu jasno ako nije #
# Da jednom beše jedno stecište sve slave #
# Po imenu Kamelot #
# A sad reci glasno sa ljubavlju i radošću #
Da, Kamelot, dečače moj.
# Gde kiša jednom padat' nije smela dok sunce ne zađe #
# Do osam ujutru magla je morala da nestane #
# Ne dozvoli da se to zaboravi #
# Da jednom postojaše jedno mesto #
# I jedan kratak tren sjajni #
# Koji poznat beše #
#Kao Kamelot #
Daj mi taj mač.
Klekni, Tome. Klekni.
Ovim mačem, Ekskaliburom...
proglašavam te vitezom, ser Tome iz Vorika.
I naređujem ti da se vratiš kući i ispuniš moja naređenja.
Da, gospodaru!
Arture, šta to radiš? Čeka te borba.
Ja sam svoju borbu dobio, Peli.
A ovo je moja pobeda!
Ovo što smo uradili biće zapamćeno. Videćeš!
A sad, trči, ser Tome!
Iza linija!
Ko je to bio?
Jedan isti kao i svi mi, Peli.
Manji od kapi u velikom, plavom, suncem okupanom moru.
Ali, izgleda da neke od tih kapi blistaju.
Neke od njih, stvarno bilstaju!
Trči, dečače!
Trči... dečače moj!