De nyeste film og serier; danishbits.invite@gmail.com
www.DanishBits.org
Der var engang i det fagre Frankrig en smuk, ung prins, -
- der boede på et prægtigt slot.
Han havde alt, hvad hjertet kunne begære, -
- men prinsen var selvisk og uvenlig.
Tiden er inde.
Han udpinte landsbyen for at fylde sit slot med de smukkeste ting -
- og sine selskaber med de smukkeste mennesker.
Sikken magi
fest og farver et smukt sceneri
pigerne ligner en skøn fantasi
svinger sig i skønne rober håber
han bli'r forelsket i mig
vent at se
dans en fejende vals en-to-tre
for man ved aldrig hvad der kan ske
syng med lidenskab grib dagen det er sagen
fri som fugle i flugt
Men så en aften ankom en ubuden gæst til slottet -
- og søgte ly for uvejret.
I gave tilbød hun prinsen en rose.
Prinsen væmmedes ved kvindens hærgede udseende og afviste hende.
Men hun formanede ham om ikke at lade skinnet bedrage.
For skønhed bor i det indre.
Da han atter afviste hende, svandt den gamle kones fremtoning bort ...
... og afslørede en smuk troldkvinde.
Prinsen tiggede om tilgivelse, men det var for sent.
Hun havde set, at hans hjerte ingen kærlighed nærede.
Chip! Chip! Du godeste!
Som straf -
- forvandlede hun ham til et skrækkeligt udyr.
Og hun kastede en fortryllelse over slottet og alle dets beboere.
Dagene blev til år, -
- og prinsen og hans tjenere blev glemt af omverdenen.
Troldkvinden havde slettet ethvert minde om dem -
- hos alle, de havde kær.
Men rosen, hun havde med, var i sandhed en fortryllet rose.
Dersom han kunne lære at elske en anden -
- og vinde vedkommendes hjerte, inden det sidste rosenblad faldt, -
- ville fortryllelsen blive hævet.
Ellers ville han være dømt til at forblive et udyr til evig tid.
Som årene gik, sygnede han hen i mismod og håbløshed.
For hvem skulle kunne lære at elske et udyr?
SKØNHEDEN OG UDYRET
Vores by er en rolig verden
og hver dag følger samme ur
vores by har sin stille færden
den står op og si'r:
Bonjour! - Bonjour!
Der kommer bager'n med sit brød som altid
hans morgentur er triviel
jeg har set det samme syn
siden vi kom her til by'n denne lille søde by
Godmorgen, Belle.
Godmorgen, monsieur Jean. Har De forlagt noget igen?
Ja, det tror jeg. Jeg kan bare ikke huske hvad.
Jeg kommer nok i tanke om det. Hvor skal du hen?
Til Père Robert med en bog. Den handler om et ungt par i Verona.
Kedeligt.
Der går den pige som er sær det er hun
hun går og drømmer for sig selv
aldrig med i pigernes flok hende selv er hende nok
hun er temmelig besynderlig den Belle
bonjour goddag og hils familien
bonjour goddag og hils din viv
seks æg til mig de' alt for dyre
der må vær' mer' end det her landsbyliv
Der har vi jo byens eneste bogorm.
Hvor har du været i denne uge?
To byer i Norditalien. Har De fået nogen nye steder at besøge?
Beklager. Men du er velkommen til at genlæse en af de gamle.
Tak.
Deres bibliotek gør vores lille afkrog af verden større.
Farvel.
Der går den pige der er meget mærk'lig
hun virker temmelig speciel
hun vil gerne virke klog med sit blik ned i en bog
vi forstår nu ikke rigtig hende Belle
Åh det er eventyrligt
det' det sted jeg bedst kan li’ det der
der hvor hun møder prinsen
men hun ved først at han er prins på side ni
Det passer godt at Belle betyder skønhed
hun er så skøn som solen selv
jamen bag det ydre skind er der vist et særligt sind
hun er ikke samme slags som os
hun tænker ikke li'som os
er ikke samme slags som os den Belle
Se hende engang, LeFou.
Min kommende viv.
Belle er byens smukkeste pige og dermed den bedste.
Men hun er jo så belæst, og du er så ...
Veltrænet. - Jeg ved det.
Belle er både stridbar og smuk.
Hvem har brug for hende, når du har os?
Tja.
Men efter krigen har jeg følt, jeg mangler noget.
Og hun er den eneste pige, der har det der ...
Je ne sais quoi?
Det ved jeg ikke, hvad betyder.
Jeg så fra starten hun var lækker smækker
og jeg beslutted' med mig selv
hun er byens bedste steg hun er lig' så smuk som mig
jeg vil gifte mig og sætte bo med Belle
Der går han jo hvor er han yndig
monsieur Gaston han er så sød
min kind bli'r rød min tanke syndig
hvor er han dog et stort og dejligt brød
Glem det, mine damer.
Bonjour goddag
ska' det vær' skinke?
lidt ost et pund
jeg ta'r min kniv
det' tørt det brød
vi er så flinke
der må vær' mer end dette landsbyliv
jeg sværger på at jeg får Belle til viv
Der går den pige som er noget særligt
en meget mærk'lig mademoiselle
det er synd hun er så sær hun passer ikke her
hun er virkelig besynderlig en skønhed men besynderlig
ja virkelig besynderlig
den Belle
Godmorgen, Belle. Pragtfuld bog, du har der.
Har du læst den?
Ikke lige den der, men bøger, du ved.
Til middagsbordet. Skal jeg komme i aften?
Beklager, ikke i aften.
Er du optaget? - Nej.
Videre til den næste?
Nej, LeFou.
De vanskelige er altid det skønneste bytte.
Belle er så dejlig, fordi hun aldrig har gjort sig til for mig.
Hvad kalder man det? - Værdighed?
Er det ikke bare umanerlig tiltrækkende?
Kan øjeblikke vare evigt?
kan eventyret vare ved?
det er svært men alt skal prøves
når det gælder kærlighed
når nogen elsker dig med hjertet
ophæves både tid og sted
den der elsked' dig engang
er altid med
Belle.
Gider du række mig en ...?
Tak.
Jeg skal også bruge ... Nej.
Eller jo, det er præcis den, jeg skal bruge. Tak.
Papa, synes du, jeg er sær? - Sær?
Min datter, sær? Hvor har du dog den ide fra?
Tja, folk siger så meget.
Det er jo en lille landsby med smålige indbyggere.
Men småt er også trygt.
I Paris kendte jeg en pige, der ligesom dig var ...
... forud for sin tid. Anderledes.
Folk gjorde nar ad hende, -
- indtil de en dag alle sammen efterlignede hende.
Fortæl mig mere om hende.
Din mor var ...
... frygtløs.
Frygtløs.
Hvad har du lyst til fra markedet?
En rose som den på maleriet.
Det beder du om hvert år. - Og hvert år giver du mig det.
Så får du en til. Det har du mit ord på.
Farvel, papa. - Farvel, Belle.
Hyp hyp, Philippe.
Du kender vejen. - På gensyn i morgen.
Med en rose i hånden!
Pas på dig selv.
Hvad laver du?
Vasker tøj.
Kom her. Kom.
"Hyttesangeren ...
... flyver over ...
... den mørke ...
... skov."
Hvor er du dygtig.
Hvad i alverden foretager du dig?
Lærer du en anden pige at læse? Er det ikke nok med én?
Vi må gøre noget.
Du er det vildeste, -
- mest billedskønne væsen, jeg nogensinde har set.
Ingen er god nok til dig. Men vi vil få de smukkeste børn.
Kommer jeg ubelejligt? En vis ungmø er i nød.
Så er det heltetid.
Jeg er ikke færdig med dig endnu.
Det er jeg heller ikke.
Så skolemesteren gav dig en røffel? Han har heller aldrig brudt sig om mig.
Men angående landsbyboerne ...
De er utrygge ved den form for forandring, du vil skabe.
Jeg ville bare lære et barn at læse.
De eneste børn, du bør bryde hovedet med, er dine egne.
Jeg er ikke parat til at få børn.
Du har nok ikke mødt den rette mand. - Jeg har mødt alle mænd her i byen.
Så kast et nyt blik på dem. Nogle af os har forandret sig.
Vi ville aldrig blive lykkelige sammen. Så meget kan ingen forandre sig.
Åh, Belle ...
Ved du, hvad der bliver af byens pebermøer, når deres fædre dør?
Kan De undvære en skilling? - De må tigge som stakkels Agathe.
Det her er vores verden, Belle.
Det bliver ikke bedre for jævne folk som os.
Nok er jeg en bondepige, men jeg er aldeles ikke jævn.
Og jeg vil aldrig gifte mig med dig, Gaston. Beklager.
At tænke sig, at jeg skulle vies til den brovtende, blødhjernede ...
Madame Gaston har I nu hørt det?
Madame Gaston hans lille viv
nej tak for mig se om jeg gør det
jeg ønsker mer' end det her landsbyliv
jeg længes ud mod fjerne horisonter
jeg vil ha' liv og eventyr
og jeg tænker ofte på
om dog nogen bare så
jeg vil mere end de kan forstå
Sikke en dejlig skov. Hvis bare jeg kunne genkende den.
Ved du, hvor vi er, Philippe? For det gør jeg ikke.
Tag det roligt, Philippe.
Vi kan tage den vej.
Kom, til højre.
Sådan, ja. Fremad!
Hvor én vej ender, en ny begynder.
Det er bare en smule sne.
I juni.
Træd forsigtigt, her er glat.
Løb! Løb, Philippe!
Kom så!
Løb, Philippe, løb!
Philippe!
Dygtig hest!
Løb, løb!
Du reddede mit liv, Philippe.
Flot klaret.
De må finde aftensmaden et andet sted, ikke sandt?
Se, der er hø og vand.
Så er der serveret, gamle ven.
Jeg vil gå ind og hilse på vores uforvarende vært, -
- hvem det så end er.
Tak.
Hallo?
Undskyld, jeg trænger mig på. Jeg er blot en rejsende, -
- der søger ly for uvejret.
Jeg beklager forstyrrelsen.
Er der nogen hjemme?
Nogen, der er vågne?
Han må være faret vild. - Klap i, din idiot.
Hvabehar?
Udsøgt.
Uforligneligt.
Manden har smag. - Han talte om mig.
Hvor De end er, -
- så vil jeg lige varme mig ved ilden.
Det var bedre.
Meget bedre.
Tak.
Mor siger, jeg ikke må bevæge mig, fordi det kan virke skræmmende.
Beklager.
Helt i orden.
Jeg kan ikke takke Dem nok for Deres gæstfrihed.
Nu vil jeg ...
... sige Dem adjø og ...
... godnat.
Kom så! Hyp hyp!
Nej, vent. Roser. Det havde jeg nær glemt.
Der er ingen fare her.
Jeg har jo lovet Belle en rose.
Sådan.
Philippe!
Hvad er der sket?
Hvor er papa? Før mig til ham.
Se, Cogsworth.
En smuk pige.
Jeg kan godt se, det er en pige. Jeg mangler hænder, ikke øjne.
Men sæt nu hun er den, der kan bryde fortryllelsen.
Hvem sagde det? Hvem der?
Papa?
Papa, er det dig?
Belle, hvordan fandt du mig?
Dine hænder er iskolde. Vi må have dig hjem.
Du må skynde dig væk.
Slottet er levende.
Løb, før han finder dig! - Hvem?
Hvem der? Hvem er De?
Hvem er De? - Jeg kommer for at hente min far.
Deres far er en tyv.
Løgnhals! - Han stjal en rose.
Fordi jeg bad om en. Straf mig i hans sted.
Nej! Det er til evig tid.
Sådan går det åbenbart her, når man plukker en blomst.
En livstidsdom for en rose?
En rose blev min evige forbandelse. Han slipper med at blive indespærret.
Ønsker De stadig at tage Deres fars plads?
Træd frem i lyset.
Vælg.
Belle, gør det ikke. Jeg mistede din mor.
Jeg vil ikke også miste dig.
Af sted. Af sted!
Nuvel, så går jeg.
Giv mig et øjeblik alene sammen med ham.
Er De så grusom, at De ikke under en datter at kysse sin far farvel?
Evigheden kan vel vente et øjeblik.
Når denne dør lukkes, går den aldrig op igen.
Jeg skulle være taget med dig.
Belle, hør på mig. Tænk ikke på det.
Gå nu.
Lev dit liv, og glem mig.
Glemme dig? Alt, hvad jeg er, skylder jeg dig.
Jeg elsker dig, Belle. Vær ikke bange.
Jeg elsker også dig, papa.
Jeg er ikke bange.
Og jeg skal nok slippe væk herfra.
De tog hans plads. - Han er min far.
Han er en tåbe, og det samme er De.
Belle ...
Papa!
Gør ham ikke fortræd! Papa!
Jeg kommer tilbage! Det lover jeg!
Tilgiv mig, mademoiselle, -
- men jeg er kommet for at anvise Dem Deres værelse.
Mit værelse? Men jeg troede ...
At når denne dør lukkes, går den aldrig op igen?
Han kan være noget så dramatisk. Goddag.
De er vældig stærk. Det er en god egenskab.
Hvad er du? - Jeg er Lumière!
Og du kan tale?
Selvfølgelig kan han tale.
Han bestiller ikke andet.
Som hushovmester forlanger jeg, at du straks låser hende inde igen.
Hvad vil du gerne være resten af livet, Cogsworth? Et menneske eller et ur?
Klar, frøken? Stol på mig.
Tilgiv mig. Jeg håber ikke, De blev alt for forskrækket.
Forskrækket over hvad?
Jeg taler med en lysestage. - Kandelaber. Der er stor forskel.
Slottet er Deres hjem nu, så De kan bevæge Dem frit omkring.
Undtagen i vestfløjen.
Sådan en har vi ikke.
Hvad er der da i vestfløjen? - Ingenting.
Opbevaringsplads. Det er det hele. Nemlig.
Kom med til østfløjen.
Eller den eneste fløj, som jeg kalder den.
Pas på, hvor De træder.
Velkommen til Deres nye hjem.
Det er enkelt, men komfortabelt.
Hvor er her smukt. - Naturligvis.
Herren har givet Dem slottets bedste værelse.
Puh, vi ventede ikke gæster.
Enchanté, mademoiselle.
Bare rolig, jeg skal nok gøre rent på nul komma fem.
Det er en farlig plan.
Jeg vover alt for at kysse dig igen, Plumette.
Næ nej, du har før brændt mig af. Vi må være stærke.
Hvordan dog? Du gør mig så svag.
Er alting levende?
Goddag, hvad hedder du?
Det er en børste.
Frygt ikke, det er bare Deres klædeskab.
Madame de Garderobe er en skøn sangerinde.
Når hun kan holde sig vågen.
Cogsworth, en diva har brug for sin skønhedssø...
Hold Dem vågen, madame. Her er en, De skal klæde på.
Endelig! En kvinde!
Kønne øjne, prægtigt ansigt. Det perfekte lærred!
Jeg finder noget, der er en prinsesse værdigt.
Jeg er ingen prinsesse. - Sludder!
Lad os nu se, hvad jeg har i mine skuffer.
Hvor pinligt.
Froufrou, kom og hjælp mor!
Raffineret. Diskret. Jeg er vild med det.
Froufrou, overbring maestroen mine kærligste hilsener.
Forestil dig det, LeFou.
En idyllisk hytte, mit seneste jagtudbytte på spid over ilden.
Bedårende rollinger i leg, og min elskede, -
- der masserer mine trætte fødder.
Men hvad siger Belle? "Jeg gifter mig aldrig med dig, Gaston."
Der findes altså andre piger.
En dygtig jæger spilder ikke sin tid på kaniner.
Ih hvor jeg altså er ked af Gaston
at du er sur det er klart
alle de drenge jeg kender Gaston
syn's du er noget så smart
der' ingen i byen så beundret som dig
og det skønt du tæver os tit
alle vil fjerne hver sten på din vej
du er gutternes topfavorit
ingen slår som Gaston
ingen går som Gaston
ingen har så'nne lægge og lår som Gaston
der er ingen i byen så mandig
han er en præmiegarçon
alle gutterne prøver bestandig
at kopiere din stil og din gang og facon
Ram nu
plet som Gaston elsk så hedt som Gaston
sørg for altid at vær' nummer ét som Gaston
Det er klart det er mig der er by'ns beskytter
mand hvor han kan den Gaston
jeg trængte til opmuntring takker LeFou
åh jamen ing'n er så let at berømme som du
Overdriver jeg? - Jep.
Ingen
slås som Gaston gi'r et los som Gaston
ingen byder en modstander trods som Gaston
jeg ved altid hvor dyret har gemt sig
og ser det mig holder jeg vejr't
jeg ta'r sigte så snart det har glemt mig
og så fyrer jeg af - er det fair?
årh lad vær'
Ingen slår som Gaston ingen går som Gaston
ingen spytter så flot med en klat som Gaston
jeg er kendt overalt som en mesterspytter
point til Gaston!
Tak, tak.
Dengang jeg var barn åd jeg tre dusin æg
til min morgenmad for at ta' på
og nu er jeg stor og får fem dusin æg
og jeg spiser dem hele og rå
Hvem har
klang som Gaston er charmant som Gaston
hvem kan digte en alenlang sang som Gaston
jeg har vundet gevir mellem mesterskytter
sig det igen
hvem er manden blandt mænd
hvem har altid succes har et flot renommé
spørg hans fans og hans tro kompagnon
kun én mand gi'r den gas og har alt det på plads
og det er G-A-S-T
og så er der vist et T mer'
jeg finder lige ud af at jeg er analfabet
og jeg har da vist egentlig aldrig skullet stave til navnet før
Gaston!
LeFou, du er en knag. Hvorfor har ingen tøs slået kloen i dig endnu?
De siger, jeg er omklamrende, men det forstår jeg ikke.
Jeg beder Dem ...
Hjælp. De må hjælpe mig.
Det har taget Belle. Hun er låst inde i en celle.
Hvem har taget hende? - Et udyr.
Et stort, rædselsvækkende, afskyeligt udyr!
Min datters liv er i fare. Det er ikke noget at grine ad.
Dets slot ligger gemt i skoven.
Der er det allerede vinter.
Vinter i juni? - Gamle tosse.
Hør på mig!
Udyret findes.
Forstår I det?
Er der da ingen, der vil hjælpe mig?
Jeg vil godt hjælpe Dem, Maurice. - Mener De det?
Folkens ...
Hold op med at gøre nar ad ham. - Tak, hr. kaptajn.
De skal ikke takke mig, Maurice. Før os til udyret.
Kom.
Mor, der er en pige på slottet! - Vi ved det godt, Chip.
Hvilken slags te kan hun lide? Urtete, oolong, kamille ...
Hvor er det spændende! - Rolig, du knækker hanken.
Giv agt, mrs. Potts.
Lumière! - Lad mig føre ordet.
I laver middagsmad til hende. - Så De kunne få lidt selskab.
Herre, jeg kan forsikre Dem om, at jeg intet har med det her at gøre.
At give hende middagsmad, en kjole og en suite i østfløjen.
Har I givet hende et værelse? - Nej, han gav hende et værelse.
Sandt nok, men hvis nu pigen kan hæve fortryllelsen, -
- kunne De måske bedåre hende ved at invitere hende på middag.
Det er dog den tåbeligste ide. Bedåre fangen.
De må dog forsøge. Dag for dag bliver vi mindre menneskelige.
Hun er datter af en gemen tyv. Hvad siger det ikke om hende?
Man kan ikke dømme en person ud fra, hvem deres far er, vel?
Kom og spis med.
Det er ikke et tilbud. - Nænsomt, herre.
Pigen har mistet sin far og sin frihed på én dag.
Staklen sidder sikkert derinde og er skræmt fra vid og sans.
Øjeblik.
Der var hun jo. Husk nu, vær nænsom.
Venlig. - Charmerende.
Og send hende så et blændende, indtagende smil. Vis mig smilet.
Du altforbarmende.
Vil De spise med?
De holder mig fanget, og nu inviterer De mig på middag? Er De vanvittig?
Nu mister han besindelsen.
Jeg sagde, kom og spis med! - Og jeg svarede nej!
Hvad er klokken? Hvad foregår der?
Jeg vil hellere sulte end at spise med Dem.
Gerne for mig! Sult De bare.
Hun spiser enten med mig eller overhovedet ikke.
Idioter!
Sådan taler man ikke til os!
Var det for sent? Jeg ville ellers have givet ham en rigtig overhaling.
Herre, De er vendt tilbage.
Meget morsomt. - Fik dig.
Vis mig pigen.
Der faldt endnu et blad.
Jeg har fået tre fjer mere, og jeg plukkede mig endda i går.
Jeg ved det, min egen. Jeg bliver mere metallisk hver dag.
Åh nej, nu sker det igen. Om forladelse.
Fald nu ned, alle sammen. Der er stadigvæk tid.
Mor, bliver jeg nogensinde til en dreng igen?
Ja, Chip, du skal nok få en plads i solen igen. Overlad det til mig.
Jeg bad Dem om at gå.
Rolig, min ven, det er bare mrs. Potts.
Du er vel nok et syn for guder. Det glæder mig at møde dig.
Det er en lang rejse. Lad mig kvikke dig op, inden du går.
Det er min erfaring, at problemer virker mindre problematiske -
- efter en styrkende kop te.
Rolig nu, Chip.
En fornøjelse at møde dig. Vil du se et trick, jeg kan?
Chip!
Det var meget tappert, det du gjorde for din far.
Ja, det synes vi alle sammen.
Jeg er bekymret for ham. Han har aldrig været alene før.
Op med humøret, sveske. Du får det bedre efter middagsmaden.
Men han sagde, jeg ikke måtte få noget at spise.
Folk siger så meget i vrede.
Vi kan vælge ikke at høre efter. Kommer du, sveske?
Gå med.
De kommer! Alle på deres pladser!
Hvis herren opdager, at I har givet hende mad, vil han bebrejde mig.
Det skal jeg nok sørge for.
Men hørte du hende svare igen? Hun er den helt rette.
De må og skal forelske sig, -
- og hvordan skal de kunne det, hvis hun bliver på sit værelse?
Hun vil aldrig kunne elske ham.
Selv et ødelagt ur har ret to gange om dagen, men ikke denne gang.
Ret jer op, nu skal der skinnes!
Jeg har ingen smagsløg, men jeg ved, det er udsøgt.
Væk, når jeg arbejder!
Peber, kværn løs! Salt, dit drys!
Ikke så højt. Dæmp jer dog.
Så gerne. Men hvad er en middag uden en smule musik?
Maestro Cadenza, er De klar?
Det er længe siden, jeg har optrådt.
Jeg kan dårligt huske, hvordan man gør.
Endnu et hul.
Maestro, Deres kone har sværere og sværere ved at holde sig vågen.
De må hjælpe os med at hæve forbandelsen.
Så vil jeg spille trods tandpinen.
Men vær venlig at spille dæmpet.
Sotto voce, naturligvis.
Har De andre usmagelige krav at krænge ned over mit talent?
Nej, det er det eneste.
Der er du jo, min ven.
Kære mademoiselle, det er med yderste stolthed og største glæde, -
- at vi byder Dem velkommen. Her.
Og nu beder vi Dem slappe af.
Vi tilbyder Dem en stol, -
- mens spisesalen stolt præsenterer:
Deres middag!
Vær vor gæst
vær vor gæst vor betjening den er bedst
bind din hvide serviet chérie
mens vi gør klar til fest
soupe du jour kanapéer hvad kan nogen ønske mer'
prøv og smag her udnyt chancen det er lækkert spørg fajancen
hvert et fad danser glad det er Frankrig det er mad
og en middag her er simpelthen en fest
tag nu og læs menuen mens vi skummer skyen
vær vor gæst vær vor gæst
Boeuf ragout fin soufflé pandekager en flambée
og vi tilbereder let en kulinarisk cabaret
du' forladt du er skræmt det kurerer vi da nemt
slå nu bare dine folder mens servicet underholder
her er sjov her er grin her er drypfri stearin
vi bereder dig en stilfuld soiré
værsgo og løft dit glas og føl dig veltilpas
og vær vor gæst
er du sur har vi søde petitfours
vær vor gæst vær vor gæst vær vor gæst
Fester uden gæster er koncerter uden orkester
det er fladt med ik' en kat at springe for
ah de gyldne år da vi blev anvendt
Ikke, Cogsworth?
de er væk de gode glade år
ti år her i støvet det er noget der har sløvet
man bli'r stivbenet man glemmer det man kan
det sker tit vi bare går og drysser
som en vissen krokus så kom du og hokus pokus
Der' en gæst der' en gæst gudskelov så bli'r der fest
glas med vin og postelin og hvide duge det er bedst
hun vil nok be' om te den bli'r brygget en to tre
mine tekopper de tramper mens jeg koger og jeg damper
Jeg bli'r varm ryger let hvad er det er det en plet?
få den væk vi vil ha' trestjernet attest
vi må vær' lydefri vil du ha' sukker i?
du kære gæst
hun er gæst hun er gæst
Vær vor gæst vær vor gæst kom nu ikke med protest
det er ti år siden nogen spiste her så vi gør blæst
af dit bord
af dit ord
henter alt fra syd og nord
og mens kandelabre brænder
bærer vi på vores hænder
fad på
fad ret på ret
til du skri'r: Nu er jeg mæt!
vi vil sørge for du sover som en hest
vi gør dig tryg og glad men først skal du ha' mad
så vær vor gæst
vær vor gæst
ja vær vor
gæst!
Dessert?
Hvorfor er I så søde mod mig?
I er fanget her ligesom mig. Ønsker I ikke at undslippe?
Herren er ikke så slem, som han ser ud til.
Et sted dybt i hans sjæl findes der en prins, -
- der bare venter på at blive lukket ud.
Lumière sagde noget om vestfløjen. - Den skal du ikke bekymre dig om.
Nu er det sengetid, sveske. - Godnat.
På hovedet i seng.
Hvad laver du her? Hvad har du gjort ved den?
Er du klar over, at du kunne have gjort os alle fortabt? Skrub af!
Forsvind!
Skakmat igen. - Vent, du snød igen!
Mademoiselle, hvad laver De? - Jeg skrubber af.
Stop!
Løb, Froufrou!
Ja, stop hende! - Hun må ikke gå!
Stop hende! Nej, Froufrou!
Det er ikke nogen leg. - Ikke nu, dit fæ.
Fy! Fy!
Nej, nej, nej! De må ikke gå!
Det er farligt! - Åh nej!
Du er nødt til at hjælpe mig.
Rejs dig op.
Nej, jeg er sikker på, det er denne vej.
Kan I høre ulvene? Det betyder, at vi nærmer os slottet.
Nu må vi altså se at vende om.
Stop! Der er det!
Det er det træ. Det er jeg sikker på.
Det var blevet fældet af lynet, -
- men nu har det genfundet sin opretstående stilling -
- gennem en form for magi eller deslige.
Vil du virkelig gerne giftes ind i den familie?
Det betyder, at slottet ligger ...
Nej.
Nej, det ...
Den vej. Helt bestemt den vej.
Jeg er færdig med Deres julelege. Hvor er Belle?
Udyret tog hende ... - Der findes ikke udyr.
Ej heller talende tekopper eller magi.
Men der findes ulve, forfrysninger og sult.
Dybe vejrtrækninger, Gaston. Dybe vejrtrækninger.
Skal vi ikke bare tage tilbage til Villeneuve?
Jeg er sikker på, Belle står derhjemme og laver mad.
Hvis De tror, jeg lyver, hvorfor tilbød De så at hjælpe?
Fordi jeg vil giftes med Deres datter!
Lad os så tage hjem.
Belle er ikke derhjemme. Hun er hos ...
Hvis De siger "udyret" én gang til, så kaster jeg Dem for ulvene!
Gaston, træk vejret! Tænk på noget godt, på krigen.
Blod, eksplosioner, et hav af enker ...
Enker ... - Ja, sådan.
Sådan.
Maurice ...
Tilgiv mig, gamle jas.
Sådan taler man ikke til sin kommende svigerfar.
Kommende svigerfar?
De får aldrig min datters hånd.
Det havde jeg forudset.
Vil Maurice ikke give mig sin velsignelse, så står han i vejen.
Når ulvene har ædt ham, har Belle kun mig til at tage sig af hende.
Man kunne måske også prøve at overveje et noget mindre -
- makabert alternativ?
Kommer du?
Det gør ondt. - Fordi du ikke ligger stille.
Det er din skyld, fordi du stak af.
Fordi du gjorde mig bange. - Du skulle have holdt dig fra vestfløjen.
Og du skulle lære at styre dit temperament.
Prøv at få noget søvn.
Tak, frøken. - Vi er Dem evigt taknemmelige.
Hvorfor holder I så meget af ham? - Vi har taget os af ham altid.
Men han har forbandet jer. I har jo ingenting gjort.
Det har du ret i, min ven.
Da herren mistede sin mor, -
- og hans hjerteløse far tog den søde, uskyldige dreng -
- og fordærvede ham i sit billede, -
- gjorde vi ingenting.
Lad ham sove.
Sommer og sol
du lo højt når vi leged' skjul
fløj du væk? blev du til en fugl?
jeg går aldrig fra dig
Vil jeg skælve igen
ved din sang min elskede ven?
skal jeg aldrig stryge din kind
aldrig mærke din favn?
Bare én solskinsdag
jeg kan få en ubændig trang
Godnat, mor.
til at rejse tilbage
til tiden dengang
Min melodi
tynges ned af ond magi
og håb der svinder
nej, søde minder om os skal fylde min sang
Tænk at så megen sorg og smerte
ikke kan slå kærlighed ihjel
man bli'r voksen og ved mer'
men også tvivlen støder til
far gav mig tryghed i min barndom
nu må jeg klare alting selv
jeg kan mærke indeni
jeg' stærker' nu men ikke fri
Sommer og sol
mind os om at mørke sky'r
bli'r gennembrudt
fordi kærlighed
finder vej til slut
Hvad sker der, når det sidste blad falder?
Så bliver herren et udyr til evig tid, og vi bliver til ...
Antikviteter. - Nips.
Husholdningsartikler. - Skrammel.
Vi bliver til skrammel.
Lad mig hjælpe jer. Der må være en måde at hæve forbandelsen på.
Der er én ...
Det skal du ikke tænke på. Vi ligger, som vi selv har redt.
Drik.
Tak, Agathe.
"Elskov forvandler og gi'r skønheds skær.
Elskov ser uden øjne, men med sind ..."
"Og derfor males Amor også blind."
Har du læst Shakespeare?
Jeg har fået en kostbar uddannelse.
"Romeo og Julie" er mit yndlingsskuespil.
Det kommer vel nok bag på mig.
Hvabehar?
Al den hjertesorg og smægten ...
Der findes bedre ting at læse. - Såsom hvad?
Der er et par titler herinde, du kan begynde med.
Alt i orden?
Her er pragtfuldt.
Ja, det er her vel.
Hvis du er så glad for det, må du få det.
Har du virkelig læst alle de bøger?
Ikke dem alle sammen.
Nogle af dem er på græsk.
Var det en spøg?
Spøger du med mig nu?
Måske.
"Luften er skarp og kold og blå -
- som istapper, man skær' sig på.
Hver gren, hver kvist, -
- hvert strå af græs er klædt mirakuløst i ...
... glas."
Det er, som om jeg ser det for første gang.
Er der mere?
"Men i den andægtige stilhed høres en hvisken -
- fra hvert et slumrende væsen.
Se. Se mig dog.
Kom hid og væk mig.
Jeg gi'r dig lov."
Der' noget sødt ja næsten kært
hos ham hvis væsen var så voldsomt og så sært
han virker rar ja blød som smør
det er da mærk'ligt at jeg ikke så det før
Hun så herhen det må jeg tro
og hun blev ikke spor forskrækket af min klo
nej jeg ta'r fejl jeg må vær' skør
men hun har aldrig set på mig som lige før
Nu kan jeg knapt bedømme
om du er et dyr eller måske
er du prinsen fra mine drømme
men du har nu noget som jeg ikke før ku' se
Hvem sku' ha' troet
hvem havde tænkt
hvem ku' ha' gættet på de fandt hinand'n til sidst?
det' pudsigt nok men vent og se
om han bli’r mør
der ka' vær' noget der som ikke var der før
Jeg tænker på
der ka' vær' noget der som ikke var der før
Hvad er der, mor?
der ka' vær' noget der som ikke var der før
Hvad er det, der er?
Det fortæller jeg dig, når du bliver ældre.
Okay, jeg er ældre nu.
Chip ... Du er en værre en.
Hvad er det, du læser? - Ikke noget.
"Guinevere og Lancelot".
Den hedder rent faktisk "Kong Arthur og det runde bord".
Riddere og mænd og sværd og den slags.
Det er stadigvæk et kærlighedseventyr.
Ja ja.
Jeg har aldrig takket dig, fordi du reddede mit liv.
Jeg har aldrig takket dig, fordi du ikke lod ulvene æde mig.
De forstår at more sig.
Ja. Men så snart jeg træder ind, dør latteren ud.
Jeg kender det.
Folk i byen siger, jeg er spøjs, -
- men det er vist ikke ment som en kompliment.
Det gør mig ondt.
Din by lyder som et forfærdeligt sted.
Der er næsten lige så ensomt som på dit slot.
Skal vi ikke stikke af fra det?
En anden af troldkvindens små gaver.
En bog, man virkelig kan flygte ind i.
Fantastisk!
Hendes grusommeste list.
Den er blot endnu en forbandelse.
Verden udenfor kan ikke rumme et væsen som mig.
Men der er plads til dig.
Tænk på det sted, du altid har drømt om at se.
Se det for dit indre blik.
Føl det i hjertet.
Hvor har du ført os hen?
Til Paris.
Jeg elsker Paris.
Hvad vil du se først? Notre Dame?
Champs-Élysées? Nej?
Er det for turistet?
Det er meget mindre, end jeg havde forestillet mig.
Det' mit Paris fra jeg var lille
minderne bor på dette sted
her var fattigt mørkt og støvet
og en masse kærlighed
ønsker mig tilbage
men jeg har forstået
husker Paris men ser at tiden
er gået
Hvad blev der af din mor?
Det kunne far ikke bære at fortælle, og jeg vidste, jeg ikke skulle spørge.
En lægemaske.
Pesten.
De må væk herfra.
Skynd dig, inden den også tager hende.
Tilgiv mig, at jeg kaldte din far en tyv.
Lad os tage hjem.
Sikke et uvejr.
Det er godt, vi ikke sidder bundet til et træ et sted -
- omgivet af blodtørstige ulve.
Det er ikke for sent at vende om og ...
Hver eneste gang jeg lukker øjnene, -
- ser jeg Maurice for mig. Og når jeg åbner dem igen ...
Maurice!
Gaston, har De forsøgt at dræbe Maurice?
Maurice. Gud være lovet!
De sidste fem dage har jeg forsøgt at finde Dem.
De forsøgte at dræbe mig. De overlod mig til ulvene.
Deres vrangforestillinger er én ting.
Det er noget ganske andet at anklage mig for mordforsøg.
Maurice, har De noget bevis for Deres påstand?
Spørg Agathe. Hun reddede mig.
Agathe? Står og falder Deres beskyldninger -
- med en skiden kællings forklaring?
Tag det ikke personligt.
Monsieur LeFou. Han var til stede. Han så det.
Mig?
De har ret. I skal ikke forlade jer på mit ord.
LeFou, min kære følgesvend ...
Har jeg, din ældste ven og trofaste folkefælle, -
- forsøgt at dræbe faderen til den eneste kvinde, jeg elsker?
Det er et kompliceret spørgsmål af mange årsager ...
... men nej.
Nej, det har han ikke.
Din ...
Maurice.
Jeg er ked af at sige det, men De er blevet til fare for Dem selv og andre.
Man forstår, hvorfor Belle løb hjemmefra.
De har brug for hjælp. Et sted, hvor Deres sind kan finde lise.
Det skal nok gå alt sammen.
Jeg så hende stå der i balsalen og sagde: "Du gør alting smukkere."
"Vi burde holde et bal i aften." Jeg troede da ikke, hun ville sige ja.
Det er perfekt, herre. Rosen har kun fire blade tilbage, -
- så i aften kan De erklære Deres følelser for hende.
Jeg føler mig som et fjog. Hun vil aldrig kunne elske mig.
Mist nu ikke modet.
Hun er den helt rette. - Hold op med at sige det der.
Den rette findes ikke. - Holder De ikke af hende?
Så gør kur til hende med skøn musik og levende lys.
Og når øjeblikket oprinder ...
Hvordan mærker jeg det? - Som en lettere kvalme.
Bare rolig, det skal nok gå.
Bare glem nervøsiteten, og erklær Belle Deres følelser.
Ellers kommer De til at drikke kold te resten af Deres dage.
I mørke. - Dækket af støv.
Mørkt og meget, meget støvet.
Håret. Kvinder elsker lækkert hår. - Jeg klarer fingrene og tæerne.
Chapeau, børst tænderne. Det er tiltrængt.
Dyp dyp, klip klip.
Polér neglene, puds hornene.
Luk øjnene.
Og prikken over i'et ...
Voilà!
Det kan jeg godt rette op på.
Bedårende! Men der mangler noget.
Åh ja.
Den sidste detalje.
Siden alt blev til
har det været sandt
først er man så stejl
man kan kun se fejl men så ser man grant
visse ting er sket
små signaler læst
to der var så skræmt
det bli'r ikke nemt
det er ganske vist
Samme gamle sang
fylder sind og krop
rammer som et lyn
åbner for dit syn
så står solen op
Siden alt blev til
trænger sangen ind
bittersød og sær
fjern og ganske nær
hvor du før var blind
Alt er sikkert nu
stormene har blæst
skønheden hun fandt
udyret han vandt
det er ganske vist
skønheden hun fandt
udyret han vandt
det er ganske vist
Jeg har ikke danset i årevis.
Jeg havde nærmest glemt, hvordan det føles.
Det er formentlig tåbeligt -
- af et væsen som mig at håbe på -
- en dag at vinde din kærlighed.
Det ved jeg nu ikke.
Mener du det? Tror du, du kunne blive lykkelig her?
Kan man være lykkelig, hvis ikke man er fri?
Det var min far, der lærte mig at danse.
Jeg trådte ham altid over tæerne.
Du må savne ham.
Inderligt.
Kunne du tænke dig at se ham?
Jeg vil gerne se min far.
Papa!
Hvad er det, de gør mod ham? Han er i fare.
Så må du af sted til ham.
Hvad sagde du?
Du må af sted til ham.
Der er ingen tid at spilde.
Nej, behold det.
Så vil du altid kunne se mig igen.
Tak.
Jeg havde mine tvivl, men alt går glat. Kærlighed besejrer i sandhed alt.
Jeg lod hende gå.
Hvabehar?! - Hvordan kunne De gøre det?
Jeg var nødt til det.
Hvorfor dog? - Fordi han elsker hende.
Hvorfor er vi så ikke blevet til mennesker?
Fordi hun ikke elsker ham, og nu er det for sent.
Hun kan nå at komme tilbage.
Nej.
Jeg satte hende fri.
Jeg beklager, at jeg ikke kunne gøre det samme for jer.
Gå bare.
Vores tid er snart omme.
Kom, min elskede.
Før var jeg den der havde alt
min skæbne ku' jeg styre selv
jeg havde ikke brug for andre i mit liv
indtil hun sagde farvel
jeg mærker savnet nat og dag
altid til stede i mit sind
jeg lod mit bange hjertes døre stå på klem
lod hende slippe ind
Hun vil altid være hos mig
selvom hun er taget af sted
hun vil gi' mig uro glæde smerte
jeg får aldrig fred
Rastløs i de tomme tårne
drømmer jeg som aldrig før
i håbet om hun vender hjem
venter jeg bag en åben dør
Jeg raser mod den kærlighed
jeg så i glimt før den svandt bort
alt det vi ku' ha' haft er tungt at tænke på
hun var her kun så kort
Jeg kan aldrig mere glemme
selvom hun er langt herfra
mindet inspirerer mig
nu er det det eneste jeg har
Rastløs i de tomme tårne
natten venter lang og hård
i fantasien er hun på vej
vi ku' ha' haft alt hun og jeg
og hun betyder alt for mig
hun er den jeg lever for
Denne mand er svagelig.
Han bør på hospitalet, ikke en anstalt.
Har De nogensinde set et galehus indefra, Maurice?
De holder ikke en uge. Men giv mig Deres datters hånd, og De kan gå.
Aldrig.
Kør ham væk!
Stop!
Papa! - Jeg troede, jeg havde mistet dig.
Luk ham ud.
Beklager, men vi skal nok tage os godt af ham.
Min far er ikke tosset. Fortæl ham det, Gaston.
Din familie har min troskab, men din fars påstande er uhyrlige.
Det er sandt, Belle. Han fabler løs om et udyr på et slot.
Jeg kommer netop fra udyrets slot.
Du vil bare have ham frigivet. Dit ord er ikke noget bevis.
Vil du have et bevis?
Vis mig udyret.
Der har I jeres bevis.
Det er trolddom!
Se engang det udyr.
Se hans hugtænder! Hans kløer!
I skal ikke være bange. Han er venlig og god.
Monsteret har forhekset hende.
Man skulle næsten tro, hun nærede følelser for det.
Han er ikke noget monster, Gaston, men det er du.
Udyret gør ingen fortræd.
Jeg har hørt om sort magi, men aldrig før set det med egne øjne.
Det er en trussel mod selve vores eksistens!
Vi kan ikke have, hun render ud og advarer udyret. Bur hende inde.
Nej! Du slipper ikke godt fra det her, Gaston!
Gaston, helt ærligt ... - Vil du være den næste?
Hent min hest.
Hold vagt. Lad dem ikke slippe fri.
Udyret vil forbande os, hvis ikke vi standser det.
Jeg mener, vi bør dræbe udyret!
Ingen er sikker før han dør tænk hvis én af os bli'r bidt
tænk hvis børnene blev ofre for hans ulveappetit
han raserer vores huse han er ondskabsfuld og fej
det er tid at gå til handling nu
og tid at følge mig
gennem dis gennem krat gennem mørke gennem tåge
som et mareridt men spænd'nde som en jagt
bed til Gud vi skal ud over broen ind på slottet
hvor der gemmer sig en vild tyrannisk magt
dette dyr der ser ud som en drage
med en klo som en krog brøler hæst
hør hans røst se hans krop men vi gi'r ikke op
før han dør!
han skal dø!
dræb det dyr!
Faklen frem spænd din rem følg med mig og vis at I har mod
vi stoler på Gaston vil føre an
der bli'r krig i vort land dem der kan må slutte op nu
det’ en sag jeg ved kan samle alle mand
der' et uhyre løs det er tyd'ligt
jeg tør ik' sætte navn på den fyr
nu af sted som en hær tag dit spyd grib dit sværd
nu er opgørstimen nær!
Vis mig slottet.
Han lærte dog at elske.
Lige fedt hjælper det, hvis ikke hun elsker ham.
For første gang nærede jeg håb om, at hun ville komme til det.
Hørte du det, mor?
Er hun kommet tilbage?
Er det sandt? - Jeg sagde det jo.
Sacrebleu! Indtrængere!
Røvere!
Der kan I bare se. Al den snak om ægte kærlighed.
Alle mand på barrikaderne!
Og hold stand!
Af vejen!
Ret din ryg op med flag't vi må alle ind i kampen
vise mod i dette grumme eventyr
Grib gevær stok og kniv red dit barn og red din viv
vi redder alle byens liv
så dræb det dyr!
Vi har brug for hjælp.
Jeg må advare udyret.
Advare ham? Hvordan undslap du ham?
Han lod mig gå.
Han sendte mig tilbage til dig. - Det forstår jeg ikke.
Hvor har du ...? - Han førte mig dertil.
Jeg ved, hvordan det gik maman.
Så ved du, at jeg forlod hende for at beskytte dig.
Jeg har altid beskyttet min lille pige. Nok også lidt for meget.
Jeg forstår det godt.
Vil du hjælpe mig nu? - Det er farligt.
Ja. Ja, det er det.
Jeg kunne prøve at dirke låsen op.
Det er trods alt bare tandhjul og fjedre.
Men så skal jeg bruge -
- noget langt og spidst.
Som den. Perfekt.
Herre, jeg er ked af at forstyrre ...
Hun kommer ikke tilbage.
Nej.
De er ved at bryde døren ind.
Det er ligegyldigt nu.
Lad dem bare komme.
Dræb udyret!
Det nytter ikke! - Jeg ved, hvad vi gør.
Dræb udyret! Dræb udyret!
Er du slet ikke nervøs for, at slottet kan være hjemsøgt?
Nu ikke miste modet, LeFou.
Dette sted virker bekendt.
Som om jeg har været her før.
Halløjsa.
Du må være den talende tekop.
Og du må være hans bedstemor.
Bedstemor? Til angreb!
Gaston!
Gaston, hjælp ... - Beklager, gamle ven.
Det er heltetid.
Av for den.
Goddag.
Det tilhører vist Dem.
Hun er vældig egenrådig.
Har De børn?
Nu er der ingen til at beskytte dig.
En! To! Tre! Fire!
Fem! Seks! Syv!
Godt gået, Chip!
Så er infanteriet her.
Giv dem så en lærestreg!
Det er noget, der hedder bøger, I tredjerangsmusketerer!
Jeg fordufter.
Jeg er jo bare et ur.
Kom her, små drenge.
Så snurrer vi rundt!
Kønne, små drenge!
I er yndige! Gå ud og vær frie!
Vær frie!
Hvordan skal teen serveres? Skoldhed?
Eller kogende?
Mr. Potts!
Mor!
Tak.
Tag den!
Flot klaret.
Førhen holdt jeg med Gaston, men nu er der kold luft mellem os.
Du er også alt for god til ham. Skal vi komme ind i kampen igen?
Sød musik i mine ører. Hold jer væk!
Gør cembaloet tavst!
Maestro! - Min elskede!
Jeg kommer, min egen!
Så er det nu!
Den tykke dame skal synge!
Pas på tæerne!
Ja, forsvind!
Bon voyage!
Kom godt hjem. - Og bliv væk!
Goddag, udyr.
Jeg er Gaston.
Belle har sendt mig.
Er du forelsket i hende?
Bildte du dig virkelig ind, at hun kunne elske dig?
Belle?
Hvor er han?
Når vi kommer hjem, skal vi to giftes, -
- og udyrets hoved skal pryde vores væg.
Aldrig!
Jeg kommer efter dig, udyr!
Nej! - Belle?
Belle!
Du kom tilbage! - Jeg prøvede at stoppe dem.
Bliv der. Jeg kommer.
Gaston, nej!
Du må ikke slippe mig.
Jeg vil gøre hvad som helst. Gør mig ikke fortræd, udyr.
Jeg er ikke et udyr.
Forsvind.
Skrub af!
Nej, der er for langt!
Lad være!
Kom nu.
Du kom tilbage.
Selvfølgelig gjorde jeg det. Jeg forlader dig aldrig mere.
Det bliver vist mig, der må forlade dig.
Vi er sammen nu. Det skal nok gå.
I det mindste fik jeg lov at se dig en sidste gang.
Nej! Åh nej!
Kom tilbage!
Vi gjorde det, Plumette! Sejren er vor!
Plumette?
Min elskede Plumette ...
Åh nej.
Maestro, du var så tapper.
Farvel, min elskede.
Du må ikke forlade mig!
Chip!
Har I set Chip? Han er løbet væk.
Hvor er min lille dreng?
Mor!
Lumière ...
... jeg kan ikke tale.
Det gør ikke noget, Cogsworth.
Lumière, min ven ...
Det var en ære at tjene sammen med dig.
Æren var på min side.
Kom tilbage. Du må ikke forlade mig.
Jeg elsker dig.
Maestro!
Madame?
Maestro!
Lumière!
Cogsworth, vi vandt kapløbet mod uret.
Plumette!
Chip! Du altforbarmende!
Du er en dreng igen! Var det ikke det, jeg sagde?
Hvor dufter du dejligt.
Froufrou!
Min elskede?
Mr. Potts! - Beatrice!
Nu husker jeg det hele!
Henry?
Henry! - Åh nej.
Jeg har været så ensom.
Bliv til et ur igen. Bliv til et ur igen.
Lumière, se.
Høje prins!
Goddag, gamle ven.
Hvor er det godt at se Dem. - De har reddet vores liv.
Belle, det er mig! Det er Chip!
Siden alt blev til
trænger sangen ind
bitter sød og sær fjern og ganske nær
hvor du før var blind
Vinter bli'r til vår
nød bli'r vendt til fest
livet finder vej
alle glæder sig
alt blev godt til sidst
Hvad er der?
Kunne du tænke dig at anlægge skæg?
Alt er sikkert nu
stormene har blæst
skønheden hun fandt
udyret han vandt
det er ganske vist
skønheden hun fandt
udyret han vandt
det er ganske vist
www.DanishBits.org
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2017