Grăbeşte-te.
Vom lua o mulţime de bani pe ele.
Grăbeşte-te.
Rahat.
Băieţi.
Sunt cromate. Se distrug aşa.
Cromul se desprinde.
A, da ?
E închiriată. Nimeni nu va plăti pentru...
LOGAN WOLVERINE
Rahat.
- Băieţi ! Băieţi. - Ce este ?
Serios, mai bine n-o faceţi.
Din ce naiba eşti făcut ?
Termină-l !
Omoară-l !
Nu ! Nu în maşină !
Nenorocitule !
Omoară-l !
Rahatule !
La naiba.
Dorm toţi, Burt.
Somnambulism, pornografie, apă poluată, mutanţi...
Toate au o legătură.
Hei, Clyde. Este 2029.
De ce mai vorbim de mutanţi ?
Eu sunt. Sunt în maşină.
Da, a fost bine.
Succes pe toate planurile.
SUA ! SUA...
Wolverine.
Ştiam că eşti tu.
- Rahat ! - Te rog !
Am probleme !
Doar tu mă poţi ajuta !
Lasă-mă în pace !
Te rog !
Logan !
Cine era ?
Nu ştiu. Vreo nebună, nu vă speriaţi.
Trăzni-m-ar, e Wolverine !
Şi e un toxicoman acum.
Cine naiba eşti ?
Ştii ? Sunt găuri de gloanţe în portieră.
Ştiu că erai la Phoenix.
Apoi, azi noapte, nişte amici de la rutiera din Texas
m-au sunat să-mi spună că au găsit trei mexicani morţi
într-o parcare de pe 54.
Nimic special, ştiu.
Numai că unuia îi lipsea o mână, altuia un picior.
Au crezut
că a scăpat vreun tigru, sau Freddy Krueger.
Dar niciunul nu poate conduce.
Unul e un personaj inventat, altul dispărut.
Şi cum janta pe care au găsit-o era a unei maşini Chrysler din 2024...
Şi...
a ta e Chrysler 2024.
Ea te-a găsit deja ?
Gabriela ?
Ascultă...
Nu pe tine te vreau, Wolvie.
Nu chiar. Caut o persoană ce te caută.
Mi-a luat ceva când nu eram atent.
Ceva de care sunt responsabil.
E mexicană.
A pus ochii pe tine.
Ţi se pare cunoscut ?
Nu ştiu nicio Gabrielă, aşa că, ieşi naibii din maşina mea !
Ştiu ce ascunzi, amice.
Bătrânul chel la sud de graniţă.
- Ce vrei ? - Puţină colaborare.
Sunt un fan, apropo.
Alkali-Transigen.
Rahat ! Rahat !
Nu, dle Esperanza. Nu.
Ştiu c-am spus de iunie, dar am nevoie acum de barcă.
De ce trebuie să măriţi preţul ?
Ascultaţi-mă !
Ştiu că se cere 70.
Dar dacă v-aş aduce acum 45 de mii în numerar ?
Alo ! Alo !
Rahat !
Salut, Sam.
Bună dimineaţa.
Văd în tine acea virtute, Brutus.
După cum îţi văd aspectul exterior.
Onoarea e tema de care se va vorbi.
E o zi grea pentru el.
Toate zilele sunt grele.
Avea nevoie acum şase ore.
Nu ajung, doar ştii.
Nu va ajunge pentru toată săptămâna.
Mă ocup de asta.
E rândul tău.
A fost o noapte grea.
Bietul de tine.
Pe de altă parte, mi-a spus azi noapte că vorbeşte cu careva.
Nu vorbeşte cu nimeni.
Nu fi atât de sigur.
Ştie multe detalii.
Credeam că cisterna aia e ca o barieră.
- Avem crackeri. - Termină, te rog.
Jos, la stânga.
Nu m-asculţi.
Pune iar întrebări. De ce suntem aici ?
Cred că încearcă să-mi citească gândurile.
Pentru asta şi sunt.
Am, am, am...
Tu nu ai nimic. Eu am 3 oi...
Într-o...
Prieteni, am veşti bune azi.
Nu contează ce faceţi ! Nu contează faptele voastre !
Nu puteţi respecta legile lui Dumnezeu ! El ştie că nu puteţi !
Putem fi imperfecţi !
Permiteţi-mi, domnule.
Am zis "pardon" !
Noua "quesalupa" Taco Bell !
Gustaţi-l cu pui ! Gustaţi-l cu vită !
Cu brânză pe tortilla !
E nemaipomenit ! Până se termină !
- Cine eşti tu ? - Ştii cine sunt.
- Eşti omul ce mă face să dorm. - E nevoie de somn.
Nu, nu...
- Ce vrei să-mi faci ? - Charles.
Te rog.
De când sunt aici ?
- Ce sunt astea ? - Îţi aminteşti ce sunt.
Injecţiile pentru calmarea crizelor. Prevenţie ca să nu le mai ai.
- Sufli pe ele ca să poarte noroc ? - Du-te naibii, Logan.
- Acum îţi aminteşti cine sunt ? - Mereu ştiu cine eşti.
Doar că, uneori, nu te recunosc.
Ia pastilele.
Mă laşi singur cu albinosul acela nenorocit.
Nu mă ascultă niciodată.
Recunosc o speciaţie când o văd.
Ce anume ?
Speciaţia, un nou mutant tânăr.
- Sunt forţe ce vor să-l ucidă. - Forţe !
- Au nevoie de ajutor. - Forţe !
Păcat că nu mai poţi face asta.
Nu pe mine mă vor, ci pe tine.
O, da, iată cât de proşti sunt !
Te aşteaptă la Statuia Libertăţii.
Statuia Libertăţii a fost cândva, Charles.
Nu mai există mutanţi noi, clar ?
Nu se mai naşte unul de 25 de ani. Nicăieri.
Mereu ai crezut că noi facem parte dintr-un plan divin.
Probabil...
probabil eram o eroare divină.
Ce dezamăgire mare eşti !
Când te-am găsit,
aveai de urmat o carieră de luptător într-o cuşcă.
Un mod de a ascunde un criminal îmbuibat de droguri.
Erai un animal, dar noi te-am primit.
Ţi-am dat o familie.
Iar acum nu mai sunt.
Logan.
Logan...
Ce-ai făcut ?
Ce mi-ai făcut ? Răspunde-mi ! De ce sunt aici ?
Nimeni nu trebuie să trăiască drogat într-o cisternă !
- E pentru binele tău ! - Nu, nu-i adevărat.
Tu aştepţi să mor !
Nu vreau să ne certăm, dar avem de discutat.
Ce anume ?
Păi, ar părea plictisitor să tot repet observaţiile mele.
Adică, doza e prea mică pentru a evita crizele.
Asta mi-au dat.
Nu puteam avea pretenţii.
- Era să mor dimineaţă. Criza aia... - A durat un minut.
A părut mai lungă de-un minut. Nu puteam respira.
Nu mai au efect. Ştii că-i trebuie o doză mai mare.
Şi mai ştiu că ai bani puşi deoparte.
- Banii sunt ca să plecăm de aici. - Voi doi, nu şi eu.
Strângi bani pentru iaht. Să staţi la soare, pe mare.
Eu nu mă văd pe-o navă cu Nosferatu, dar tu ?
Să-ţi împăturesc chiloţii, să-i prepar pudingul.
Ţi-am găsit asta în buzunar.
Adamantium.
Dacă vrei să te-mpuşti în cap, nu vrei s-aştepţi să fii în largul mării ?
- Abia am spălat pe jos. - Termină cu prostiile astea.
Acum un an mi-ai cerut să te ajut.
Doar Dumnezeu ştie cât am încercat.
Dar nu te pot ajuta, Logan, nu cu adevărat,
dacă nu vorbeşti cu mine.
Te aud noaptea. Nu dormi.
Nu vrei să vorbeşti de nimic.
Nici despre ce bei.
Nici de puroiul ce-l cureţi dintre degete.
Nici de sângele pe care. L găsesc pe hainele tale.
Nici de rănile de pe torace, cele care nu se vindecă.
Şi mai cred că nu vrei să recunoşti că nu poţi citi eticheta de pe flacon.
Scrie "Ibuprofen".
Era ceaşca mea preferată.
Vezi-ţi de treburile tale.
Ţi se întâmplă ceva, Logan. În tine, eşti bolnav.
O simt după miros.
Hei, şoferule !
Te iubesc ! Te iubesc !
- Dle Logan. - Dumnezeule !
Vă rog, avem nevoie să ne duceţi undeva.
Sunt ocupat. Chemaţi un taxi.
- Sunt Gabriela Lopez. - Nu vreau să-ţi ştiu numele.
Nişte oameni ne urmăresc.
Trebuie să plecăm de aici.
Către nord, să ajungem în Canada.
- Oricine o poate face. - Îţi voi 50 de mii de dolari !
Cum de m-ai găsit ? De ce-mi faci probleme ?
Oamenii care te caută vor sta şi la fundul meu de-acum !
- Laura, intră înăuntru - Cine ţi-a spus de mine ?
Lumea spune că unul ce seamănă cu Wolverine conducea prin El Paso.
Că părea mai bătrân.
Hei ! Ţi-am spus să încetezi cu mingea aia, afurisito !
- Nu ! - Ţi-am mai spus că eşti rea !
- Nu, vă rog ! - Mama va trebui să plătească.
Rahat !
- Va trebui să plătească daunele. - Nu-ţi face griji.
Iar ea are numerar, am văzut.
Du-ţi fundul dolofan în birou şi-ţi vei avea banii.
N-o lăsa să sune nicăieri, te rog.
Ne vor găsi ! Ne vor ucide !
Eu sunt asistentă medicală.
Eram în Mexico City.
- Când s-a-ntâmplat ? - Dimineaţă, la frontieră.
Am reuşit să fugim, dar ei...
Ştiu ce maşină am.
Ascultă, trebuie să plec.
Nu, stai puţin. Uite !
Te rog, aşteaptă !
Uite, ia-i pe ăştia. Sunt 20 de mii de dolari.
Ia-i ! Uite şi adresa.
Poţi avea încă 30 de mii când ajungem acolo.
Prietenii mei ţi-i vor da.
Ne aşteaptă.
Îţi vor da ce vrei.
- De unde i-ai luat ? - Iubitul meu.
Vrea să mă ucidă şi s-o ia pe ea.
E fiica ta ?
Da.
Ştiu că ai sufletul bun.
Ştiu că vrei să ne ajuţi.
- Nu ştii nimic despre mine. - Te rog !
Îţi promit că nu vor fi probleme, dacă plecăm acum.
Nu pot pleca aşa în Dakota de Nord !
- Trebuie să fim acolo vineri ! - Şi dacă nu ?
Nu vom putea trece graniţa.
Te implor !
Trebuie s-o faci, te implor.
Te implor.
Îmi place cum îţi stă cu ochelari.
Te fac să pari mai tânăr.
- Grăbeşte-te. - Vin imediat.
Charles, uite...
plec vreo câteva zile.
Trebuie să fac un drum lung pentru nişte bani.
Iar când mă întorc, plecăm de aici.
Mergem la Yelapa. Ne cumpărăm o barcă.
Şi vom trăi pe mare.
Acolo vom fi în siguranţă ?
Da, vom fi în siguranţă acolo.
Charles, uite ce-a adus Logan !
Mă întorc în câteva zile.
Rahat !
M-au găsit.
- Logan. - Da ?
Ce s-a-ntâmplat ?
N-a mers cum trebuia ?
N-a mers bine.
Logan !
Ce este ?
Ale cui sunt astea ?
Cine vine ?
Credeam că tu ştii ce urmează să fie.
Pot urmări mutanţii.
Sunt ca un câine bun de tartufo, nu un clarvăzător.
Intră şi ţine-l calm pe Charles ! Fugi ! Acum !
Trebuie să pleci, ticălosule, asta-i proprietate privată.
Corect.
Aparţine unei multinaţionale cu sediul la Shanghai.
Unde ţii bătrânul ?
E acolo ?
Sau acolo ?
Ar fi o ascunzătoare inteligentă.
Mi-ar plăcea să-l văd.
Mi s-a spus că i s-a clasificat creierul ca o armă de distrugere în masă.
E un păcat ce s-a întâmplat în Est.
A murit de un an.
- Vreau fetiţa. - Ce fetiţă ?
Aia care se joacă cu mingea din mâna ta.
Nu sunt fetiţe pe-aici.
Ştiu că ai fost la motel.
Da. M-au chemat. Nu era nicio fetiţă, doar o femeie.
Doar o femeie. Iată ce era.
Aşadar, te-ai întâlnit cu Gabriela.
Dar nu m-ai sunat. Mă superi.
- Nu ai împuşcat-o, biata de ea ? - Nu, dar tu ?
- Eu am întrebat primul. - Nu-mi plac armele.
A, sigur că da.
Aş fi vrut să mă suni, după cum ţi-am cerut.
Vezi ? Nu numai tu ai fost potenţat.
Logan ! Logan !
Ea e Laura.
Caliban, vino !
De ea îţi spuneam mai înainte.
Ea e Laura.
Te aşteptam.
Vino, vino-aici.
Totul e-n regulă.
Vino.
Laura.
E-n regulă ! E-n regulă !
Vino.
Vino-aici.
Vino. Poţi sta aici, Laura.
E sigur.
Putem aveam grijă de tine aii.
Vino.
Pare un fost militar. Vânător de recompense ?
Mai rău.
- E singur ? - Da, dar nu pentru mult timp.
Bagă-l în maşina lui, du-l la râu şi aruncă-l în el.
Şi dacă se trezeşte înainte ?
Trimite-mi un SMS când ajungi. Venim să te luăm.
Da. Da, bine.
Logan.
- Logan. - Hei !
Îl primeşti înapoi când voi afla în ce belele ne-aţi băgat, tu şi mama ta.
- Nu, Logan. - Ce vrei ?
Nu cred că...
Logan, femeia pe care ai cunoscut-o nu e mama ei.
- Aşadar, vorbeşte ? - Nu, noi comunicăm.
Comunicaţi, bine.
Ia-le imediat.
Trebuie să plecăm, nu mai e sigur aici.
Nu poţi face o criză, clar ?
Da, dar ea e mutantul de care ţi-am spus.
- Are nevoie de ajutorul nostru. - Nu-i mutant.
- Ba este. - Ce putere are, Charles ?
Să mănânce ? Să arunce cu ţevi.
Nu e...
Nu-i nimic, totul e bine.
A, da !
"Ia-i arma. Aruncă cadavrul".
"Scrie-mi şi venim după tine."
Mai ai nevoie de altceva ?
Mâncare pentru fetiţă ?
Eşti terminat acum, mutantule.
E-n regulă.
Nu e un tren.
E în regulă, ia loc.
- Trebuie să plecăm. - Ce ?
Ce se-ntâmplă ? Unde ?
- Stai aici. - Unde mergem ?
Nu te teme, va veni să te ia.
Logan, fetiţa. Trebuie să te întorci după ea.
Logan, fetiţa ?
Logan.
Logan, n-o putem lăsa aici pe Laura.
Nu-i problema noastră.
Rahat !
Logan.
Da, mă gândesc !
Fetiţa.
Logan, n-o putem lăsa aici pe Laura.
- Taci, te rog. - Logan.
- Charles Xavier. - Unde-i Caliban ?
Omul de 80 de ani cel mai căutat în America.
Sincer, am 90 acum.
Unde-i Caliban ?
Mai întâi, unde-i fetiţa ?
Sau ar trebui să-l întreb pe chel. Pare mai amabil.
Ţi-am zis că nu-i aici.
Unde-i Caliban, nenorocitule ?
L-am lăsat în groapa unde mă lăsase pe mine.
La naiba, Wolverine, mi se sfâşie inima să te văd aşa.
Până nu ţi-o smulg din piept, ticălosule !
Du-te şi adu-o.
Laura !
Bravo !
Bună, micuţo.
Laura...
Laura !
Scumpo, mai bine rămâi unde eşti.
Vrei să te întâlneşti cu prietenii tăi, da ?
Mutant !
Comandant, stai.
A spus vie, ori moartă.
Laura !
Laura.
Nu, nu.
Haideţi ! Acum !
Nu trageţi. Şi-aşa se vindecă ! Mişcaţi-vă !
La naiba !
Te-am prins.
Legaţi-o ! Repede !
După cum îţi spuneam, Logan, e mutant ca şi tine.
Ţineţi-vă bine !
Foarte asemănătoare cu tine.
Laura, eşti bine ?
Mişcaţi-vă !
Ţineţi-vă bine !
Rahat ! Haide !
Haide !
Rahat !
În formaţie ! Grăbiţi-vă !
Stai jos !
Adu-mi urmăritorul.
Tu.
Ce naiba eşti ?
Hei, te-am întrebat ceva ! Cine eşti ?
Ştii cine este, Logan.
- Nu, nu ştiu ! - Nu-ţi aminteşte de nimeni ?
Am citit despre tine, când eram copil.
Probabil mă confunzi cu altul.
Dacă nu mă-nşel, cândva lucrai pentru echipa mea.
Ne ajutai să-i găsim pe mutanţii bătrâni.
Ce s-a schimbat ?
Te-ai convertit ?
Va trebui să faci un ultim lucru pentru cei buni.
Să mai găseşti un alt mutant special pentru mine.
N-am să te ajut.
E normal să spui aşa.
Dar eu am o teorie: oamenii nu se schimbă.
Fii atent la lumină.
Caliban, pariez că mama îţi spunea zilnic, când erai copil.
Fii atent la lumină.
Să încercăm să nu dăm ce-i mai rău din noi.
Fetiţa nu valorează prea mult, crede-mă.
Nu e o glumă a naturii ca tine.
E un defect de fabrică, un experiment eşuat.
Există responsabili pentru asta.
Nu-şi pot permite să-i lase liberi omorând oameni.
Trebuie s-o scoatem din circulaţie înainte să facă rău cuiva.
Poate chiar cuiva la care ţii.
Aşa că, începe să "miroşi".
Mă cheamă Gabriela Lopez.
Sunt o asistentă medicală.
Am lucrat în cercetare la Transigen în Mexico City.
Transigen aparţine unei companii americane.
Ceea ce vreau să vă arăt e ilegal în SUA şi Canada.
Ne spuneam că participam la o cercetare farmaceutică.
Desigur, e o minciună.
Copiii aceia s-au născut la Transigen.
S-au născut acolo
şi n-au ieşit niciodată.
N-au văzut soarele.
Nici ploaia sau ninsoarea.
Sau vreo creatură de-a lui Dumnezeu.
N-au certificat de naştere.
N-au un nume.
Doar cele pe care noi le-am dat.
Au crescut în pântecele fetelor mexicane.
Femei ce nu mai sunt de găsit.
Taţii lor sunt seminţe genetice.
Sămânţă specială în eprubete.
Zi de naştere ? Ei nu s-au născut.
Nu-i deghizăm de Halloween.
Nu le spunem "dragă" şi nu-i pupăm.
Nu-i considerăm copii, ci lucruri cu brevet cu drept de autor.
- Ai înţeles ? - Da, domnule.
Ne credeau prea săraci şi proşti ca să înţelegem.
Suntem săraci, da, dar nu suntem proşti.
Foloseşte-ţi puterea.
Sunt fii de mutanţi morţi.
Dakota de Nord.
Ai luat banii de la femeia aia.
Ai zis că duci copila acolo.
Cine-i ea ?
E fiica ta, Logan.
Alkali are codul tău genetic.
Nu doar pe al meu.
Logan...
Nu vreau să mai vorbesc despre asta.
- Logan... - Termină !
Trebuie să fac pipi.
Ultimul tur.
Cu plăcere.
Termină ! Mulţumesc lui Dumnezeu, mă descurc singur !
Nu, nu te descurci singur. Grăbeşte-te !
- Nu în faţa ta. - Stau liniştit, că nu mă uit la tine.
Bună.
Salut !
Ştii că trebuie să plăteşti marfa, da ?
Unde sunt mama şi tata ?
Dă-mi-le.
Gata, acum. Şi alea...
Rahat !
Nu se face asta !
Îmi pare rău.
- Aveţi încărcător pentru telefon ? - Acolo.
Hai, intră în maşină.
Pe măsură ce copii au crescut...
Laura. Laura.
Au devenit şi mai greu de stăpânit.
Nu se puteau controla.
Compania le-a transformat trupurile în arme.
Au încercat să-i înveţe să ucidă,
dar ei nu voiau să lupte.
Un soldat ce nu luptă, e inutil.
În această clădire...
lucrează la ceva nou.
Ceva ce e considerat mai bun decât copiii.
Spun că e fără suflet.
Cred că au reuşit.
Acum o săptămână ne-au spus să închidem programul.
Au început să suprime copiii.
Vom salva toţi copiii ce vom putea.
Am citit despre un loc, în nord. Un loc pentru mutanţi.
Dacă te uiţi la filmarea asta...
Înseamnă că am murit.
Nu ştiu dacă au supravieţuit şi alţi copii.
Ne-am pierdut.
Nu sunt şi alţi bani.
Te-am minţit.
Nu e fetiţa mea...
Dar o iubesc.
Poate că tu nu ţii la ea.
Dar e fetiţa ta.
Te rog. Te implor...
Salveaz-o.
Aici ne ascundem ?
Nu ne ascundem, ci vom dormi câteva ore.
Facem un duş, căutăm haine, o altă maşină şi plecăm.
Harrah's Hotel and Casino vă urează bun venit în Oklahoma City.
Duceţi maşina în parcare.
Hei !
Ţine-o pregătită, da ?
Să mergem.
Laura, haide.
Avem nevoie de haine.
Urcă.
Nu, nu, stai ! Nu e un joc.
- Nu, nu, scuzaţi ! - Poftim ?
Scaunul.
- Apăsaţi din nou. - Mulţumesc.
Vino aici şi stai locului.
Logan, e al tău ?
Ce ?
Nu mi-l pun acum, ne schimbăm în cameră.
Îi scuip în faţă pe toţi yankeii.
Încearcă.
E un film foarte faimos, Laura.
E de aproape o sută de ani.
Prima dată când l-am văzut, era în oraşul meu, la cinema.
Aveam vârsta ta.
... care eşti în ceruri, sfinţească-se numele Tău,
Vie împărăţia Ta, facă-se voia Ta...
Studiul asupra cancerului infantil.
Rahat.
Implant de adamantiu
Originea ADN-ului: JAMES HOWLETT
Eşti un laş. Eşti plătit să omori oamenii.
Demonstrează.
Citeşti astea în timpul liber ?
Da, Charles, avem un fan X-Men.
Ştii că toate-s nişte minciuni, da ?
Un sfert din toate astea s-or fi întâmplat, dar nu aşa.
În lumea reală, oamenii mor.
Şi niciun nenorocit nu poate opri asta.
- E versiunea pentru laşi. - Logan.
Infirmiera a îmbuibat-o cu prostii.
N-are nevoie să-i aminteşti de efemeritatea vieţii.
Nu ziceai că ne trebuie o altă maşină ?
Încă două pastile. Peste o oră.
Ai grijă să le ia.
De ce, Shane ?
Un om îşi are drumul destinat.
Nu-l poate schimba.
N-ar fi trebuit să uit de asta.
Joey, se încalcă legea când ucizi.
Şi nu te poţi întoarce.
Ai dreptate, sau nu, tot marcat rămâi.
Acum du-te la mama şi spune-i că nu-mi datorează nimic.
Liniştea a revenit în vale.
Voi cine sunteţi, băieţi ?
Tot poliţişti ? Le-am spus şi celorlalţi...
ÎNCHIS
Mişcă-te ! Treci în cuşcă !
Ţi-ai făcut treaba.
Băieţi !
La naiba !
Facem aşa: opt mii şi-o vopsesc, cauciucuri noi
şi toate actele.
Vă dau 10 mii fără documente.
Tot ai nevoie de cauciucuri noi. Sunt roase.
- Cât durează ? - O oră.
Iisuse !
Rahat, nu se poate.
Dle, cheile sunt în maşină ? Dle ?
Cheile sunt în maşină ? Dle !
Rahat !
Charles ! Charles !
Haide ! Haide !
- Rahat ! - Eşti bine ?
Trebuie să plecăm de aici.
Îmi pare rău !
Îmi pare tare rău.
La Harrah Hotel and Casino în Oklahoma City...
cele 400 de persoane au suferit ieri o paralizie temporară.
Există similitudini cu incidentul de anul trecut de la Westchester,
când au fost rănite peste 800 de oameni
şi au murit şapte mutanţi şi câţiva X-Men.
Termină.
Am spus să încetezi !
E o fetiţă, Logan.
Ca să fiu sincer, e fata ta.
De când nu mai iei medicamentele ?
- Spune ! De când ? - Nu ştiu !
Două zile.
Ai văzut cum a fost ieri.
Dacă dezastrul acela ar fi ţinut mai mult...
Am făcut ce-a trebuit ca s-o salvez pe Laura.
N-ai făcut nimic.
Te-ai speriat şi ai avut o criză de rahat !
Cred că m-ai prefera castrat de medicamente
şi delirant ca un dezechilibrat.
E mult mai uşor pentru tine.
Mai uşor ? Pe naiba !
Nu e nimic uşor în tine, amice.
Da, te rog, fă ca restul lumii.
Dă vina pe alţii pentru prostiile tale plictisitoare.
Ştiu, tati, sunt o mare dezamăgire.
Tu chiar nu vezi niciun scop în ceea ce facem ?
Ei bine, ce facem ?
Există un tânăr mutant în maşina noastră.
Da, văd.
Şi unde o ducem mai sunt şi alţii.
Asta nu înseamnă nimic pentru tine ?
Da, nu înseamnă nimic pentru mine.
Mai ales că Gabriela...
a luat acea poveste cu Eden din benzi desenate.
Despre ce vorbeşti ?
Dă-i-le, da ? Ia două pastile şi dă-i-le.
- Logan ! Logan ! - Dă-i-le.
Acum !
Vreau să văd.
Camioane nenorocite.
Gata cu înjuratul, Logan.
Te iei de maşini.
Poate scoate maţele din om şi nu poate auzi înjurături ?
Poate învăţa să fie mai bună.
Mai bună ca mine ?
De fapt, da.
Şi apropo, ghearele de la picioarele Laurei...
sunt rezultatul genelor sale.
Oare ?
Într-o turmă de lei, femela este atât vânător, cât şi îngrijitor.
E bine de ştiut.
Folosesc ghearele din faţă pentru a vâna
şi ghearele din spate pentru a se apăra.
Da ?
Astfel le asigură supravieţuirea.
Hei, hei !
Ar trebui să-i ajutăm.
Trebuie să continuăm. Va veni cineva.
Acel cineva este aici.
Alarmă.
Hei, ai nevoie de ajutor ?
Gata ? Acum !
Ei bine, gata.
Să mergem acasă.
Laura !
Mulţumesc pentru ajutor.
- Sunt Kathryn. - James.
El e fiul meu, Nate.
- Bună. - Bună.
E fiica ta ?
Da, e Laura, iar el e tatăl meu...
Chuck.
Haide, Laura, să mergem.
Putem să vă mulţumim invitându-vă la cină ?
Locuim în apropiere.
- Nu, mulţumesc. - Ne-ar plăcea.
Sunt dr Rice.
Dar poţi să-mi spui Xander, dacă vrei.
Colegul îmi spune că opui rezistenţă.
Noi credem că ai furnizat informaţiile cu întârziere
ca să le permiţi prietenilor tăi să fie cu un pas înainte.
Îţi ofer posibilitatea izbăvirii, Caliban.
Ca să protejezi lumea şi să-ţi salvezi prietenii.
Fetiţa e un preţ prea mic de plătit.
Spre deosebire de tine, ea nu e pură.
Nu a fost creată de natură.
E greşeala mea.
Am făcut tot posibilul şi m-au ars şi m-au bătut.
Colegii tăi sunt nişte sălbatici.
Sunt de acord.
Reavers erau foarte ineficienţi.
Dar voi pune în aplicare noi metode.
Am nevoie de cineva care să ne arate direcţia.
- Nu, nu te pot ajuta. - Te rog !
Ce are... bătrânul ?
Alzheimer ? Scleroză ?
O boală degenerativă în creierul cel mai periculos din lume.
Ce combinaţie !
Mulţumesc, Doamne, pentru mâncarea asta...
şi pentru noii noştri prieteni.
Care ne-au oferit ajutorul.
- Amin. - Amin.
Poftim.
Mulţumesc, domnule.
Mai este, dacă vreţi.
E în regulă. Mulţumesc.
E delicioasă.
- Mulţumesc. - Foarte bun.
- Unde mergeţi ? - În Oregon.
Dakota de Sud.
În Oregon şi apoi în Dakota de Sud.
În vacanţă ?
Da.
Foarte mult timp amânată.
Suntem oameni de oraş.
Întotdeauna am vrut să facem o excursie, să vedem ţara.
- Să cunoaştem oamenii. - Ce frumos !
De ani încerc să-l fac pe Will să ia o vacanţă.
Dacă ai face excursii în toată ţara, cine va mai avea grijă de fermă ?
- Exact. Eu zic s-o vinzi. - Şi cu ce vom trăi ?
Domnul va avea grijă.
Eu încă aştept ca Domnul să-mi dea o treierătoare nouă.
Sincer, mi-ar plăcea să fac o excursie cândva.
Pun pariu că o veţi face.
- Pot să abandonez şcoala. - Hai să nu mergem aşa departe.
- Am s-o fac. - Ba nu.
- De ce nu ? - Tu vrei să călătoreşti, eu la fel.
Cât de fericit ai fi ?
- E un plan perfect. - De ce ai vrea să faci asta, Nate ?
Ai grijă, vorbeşti cu cineva care a condus o şcoală...
- Mulţi ani, nu, Charles ? - Serios ?
Aşa e. Era o...
Era o şcoală pentru tineri cu exigenţe speciale.
Da, frumoasă descriere.
A fost acolo.
Da. Am fost expulzat de multe ori.
Mi-ar plăcea să spun c-ai fost un elev bun, dar m-aş îneca.
Nu ştiu cum să vă mulţumesc. A fost minunat, dar avem un drum lung.
- Trebuie să vă odihniţi, nu-i aşa ? - Da, vom găsi vreun motel prin apropiere.
Cel mai apropiat e la două ore şi nu e prea bun.
Avem o cameră la etaj pentru tatăl şi fiica ta
şi tu poţi dormi aici pe canapea.
Kathryn, eşti foarte amabilă, dar trebuie să plecăm.
Putem pleca dimineaţă devreme.
În zori, e bine ?
Bine, ce-ar fi să mergem să ne spălăm ?
- Bine. - Tu stai aici.
Scumpo, vrei nişte desert ?
Două zile pe drum, o singură masă şi de-abia am dormit.
Ea are 11 ani şi eu 90, la naiba.
Există 101 motive să mergem mai departe.
Nu sunt o lădiţă de avocado, Logan.
Rămânem în seara asta şi apoi ?
Apoi o ducem la prietenii ei în Eden.
Şi noi cumpărăm un iaht.
Ia pastilele.
La naiba !
- Ce se întâmplă ? - Nate !
Umple cada înainte să pierdem presiunea.
Scumpo, verifică chiuveta.
Nu vor deloc să ne lase în pace.
Am putea să ne ocupăm acum.
Putem aştepta până dimineaţă. A plouat noaptea trecută.
Avem trei musafiri şi o chiuvetă plină de farfurii.
Bine, bine.
Staţia de pompare care ne aprovizionează e la 3 km.
Uneori se opreşte.
- De unii ticăloşi. - Hei !
Nu.
Fiul meu e bucuros să meargă cu tine.
Nu, e în regulă.
Cei care fac asta uneori pot fi...
- Pot merge eu. - Nu, fă-ţi temele.
Bine, merg.
Să-l aranjez pe tata.
În regulă.
Vrei la televizor ? E televizor aici.
Nu, mulţumesc.
Odihneşte-te.
Ştii, Logan ?
Asta este o viaţă.
O casă, oameni care se iubesc.
Un loc sigur.
Ar trebui să-ţi acorzi o clipă s-o simţi.
Da. E minunat.
Logan. Logan !
Încă mai ai timp.
Charles, lumea nu mai e cum a fost.
Riscăm dacă rămânem aici, ştii asta.
Şi unde mergem, Eden...
nu există.
Dădaca ei a luat-o dintr-o carte de benzi desenate.
Înţelegi ? Nu există.
Pentru Laura este.
Este pentru Laura.
Odihneşte-te.
Canewood Beverage a cumpărat totul cu excepţia noastră.
Cum nu vindem, au încercat să ne exproprieze.
Ne sâcâie cu apa noastră.
Cu câteva luni în urmă cineva ne-a otrăvit câinii.
Erau azi pe autostradă cu camioanele alea ?
Cine ştie ? Poate.
Uită-te la ei.
Sunt ca dinozaurii cu corp de 20 de tone şi creiere mititele
decorticând porumbul transgenic.
Şi cu gust de rahat.
De ce mănâncă oamenii ?
Nu-l mănâncă. Îl beau. Sirop de porumb.
E în băuturile pe care le beau toţi...
Să rămână treji, să se înveselească, să se simtă puternici, sexy...
Cândva, o zi proastă era doar o zi proastă.
A mea tot este.
Alea sunt pentru prinderea dopului.
Alea sunt pentru cursele în jurul butoaielor.
Şi astea de aici pentru caruselul costumelor.
Toate locul doi sau trei.
Nu sunt prea bun, dar mă pune tata.
Vrei să asculţi ?
Îţi place ?
Poţi să-l ţii în seara asta.
Mi-l dai dimineaţă.
Se pare că vom sta aici o vreme.
Asta va ţine ?
Da.
Până data viitoare.
Mulţumesc.
De când e fiica ta aşa ?
Mută.
De la început.
Te invidiez mult.
Când ajung la vârsta lui Nate spun numai tâmpenii.
.
La naiba.
Nu-ţi face griji.
Stai aici.
Bună seara, dle Munson.
Ce te aduce pe aici ?
Ar trebui să întrebi băieţii.
Dle Munson, înţelegi că-mi încalci proprietatea, nu ?
Am încheiat un contract cu fostul proprietar.
Prostii.
Fostul proprietar era de cuvânt.
El cine e ?
Un tip care vă spune să vă întoarceţi în vanul elegant
şi să mergeţi să vă jucaţi în altă parte.
Hei, Carl...
Se pare că dl Munson a angajat nişte "muşchi".
Aşa se pare.
E un prieten de-al meu.
Un prieten cu gura mare.
Am auzit asta de multe ori.
Atunci ai auzit şi asta.
Mai mult decât îmi place.
Atunci ştii ce să faci.
Voi număra până la trei...
Şi veţi pleca.
Am dreptul la apa asta.
- Unu. - Am un avocat acum.
Doi.
Trei.
Te simţi bine, şefu ?
Ştiţi ce aveţi de făcut.
Plecaţi naibii de aici.
Eşti bine, şefu ?
Plecaţi !
Ai ceva pregătire.
Puţină.
- Hei ! - N-o trezi.
Mai las-o o oră.
Ştii, Logan...
Asta a fost, fără îndoială,
noaptea perfectă pe care n-am mai avut-o de mult.
Dar nu o merit.
Am făcut ceva.
Ceva de nedescris.
Mi-am amintit ce s-a întâmplat în Westchster.
Asta nu-i prima dată când am făcut rău.
Până în prezent...
Am evitat să vorbim.
Aşa că am continuat... să fugim de...
Cred că în sfârşit am înţeles.
Logan...
E fantastic.
Ai spus că-ţi trebuie doar fata !
Am spus că ar trebui să pun în aplicare noi metode.
Prietenii tăi au avut o mulţime de oportunităţi.
Şi tu.
Nate ?
Las-o.
Scumpo.
Stai acolo, Will !
Kathryn !
Charles !
Ţine asta.
Nu am fost eu. Nu am fost eu.
Vin.
Mă duc s-o iau Suntem la jumătatea drumului.
Nu, nu, nu. Vor veni la noi.
Ne-am luptat cu X-23.
Vezi tu, pentru că sunt copii...
Îi putem creşte fără conştiinţă.
Dar nu putem gestiona furia.
O putem proiecta de la zero.
Ce naiba-i asta ?
Will Munson !
E în regulă, Charles.
Munson, la naiba, vino aici !
Munson !
Vino imediat aici !
Ieşi afară imediat, Munson.
E nenorocitul ăla.
Hei, nenorocitule.
Ascultă, sunt dispus să dau uitării trecutul.
Nu ştiu cu cât te plăteşte Munson,
dar Canewood poate începe de la cinci mii.
Pe săptămână.
Ar fi bine să stai unde eşti, amice.
Eu sunt legea aici.
Nu, nu, nu.
Ce nu !?
La naiba !
Împuşcă-l !
Trebuie să intervenim.
Acela doar pe dvs vă ascultă, dle doctor.
24 !
Vino înapoi aici !
Opreşte-te ! Opreşte-te imediat !
Ţine apăsat.
- Barca noastră... - Ce ?
Iahtul.
Nu.
Haide !
24 !
Vino aici !
Ce naiba crezi că faci ?
Haide !
Acum !
Ridic-o.
Feriţi-vă de lumină.
Ce naiba eşti ?
Vizitaţi www.filme-in.top pentru cele mai noi ştiri din lumea filmului.
Ia loc.
Nu mişca.
Nu mişca !
Puneţi-l la camion.
Da.
E în regulă, e în regulă.
Te-ai descurcat bine, 24.
Te vindeci. Respiră.
Eşti un nou născut în toate privinţele.
Respiră.
Corpul tău are de lucru.
Hemostaza, amniogeneza, epitelizarea...
Proliferarea de celule stem.
Asta te va ajuta să te vindeci.
Te face mai puternic.
Bine...
E vorba de apă şi...
Este apa.
La naiba. La naiba.
La naiba !
La naiba ! La naiba !
La naiba !
La naiba ! La naiba !
La naiba !
Nenorocitule !
La naiba !
La naiba ! La naiba !
Bine ai revenit.
Mă gândeam că trebuia să-i spun
frumoasei fetiţe din sala de aşteptare...
că tatăl ei a murit.
Întotdeauna am sperat
că voi avea şansa să cunosc pe cineva ca tine.
Din moment ce aţi mai rămas câţiva.
Şi eu mă bucur să te cunosc, doctore.
Dar trebuie să plec.
Nu, nu face asta.
Ai nevoie de odihnă şi tratament.
Trebuie să te internezi undeva.
- Voi fi bine. - Nu, nu vei fi !
Ştiu că eşti diferit,
dar asta nu schimbă faptul că în interiorul tău eşti otrăvit.
Trebuie să te internezi la spital.
Să afli ce este.
Ştiu ce este.
Te rog, dle, dacă nu vrei să mergi la spital,
poate te pot ajuta. Poate îţi fac nişte analize.
Uite, doctore. Pari un tip de treabă.
Dacă vrei să salvezi o viaţă, salveaz-o pe-a ta.
Uită că am fost aici.
Să mergem.
Hei !
N-o poţi lua pur şi simplu...
Nu ştiu cum ai ajuns aici, dar...
- Mulţumesc. - Pentru puţin.
Da.
Poţi să vorbeşti ?
La naiba !
De ce naiba...
Ce-au fost toate prostiile astea timp de 3000 km ?
Ce ? Taci.
Taci din gură, la naiba !
Donna, Vivian, Rebecca...
Ce ? Cine sunt ?
Cine sunt ?
Dakota de Nord.
Ce ?
Dakota de Nord.
Te rog...
Nu. Te rog.
Locul ăsta...
Asistenta ţi-a citit prea multe poveşti, înţelegi ?
Prea multe poveşti !
- Uite-l ! - L-am văzut, bine ?
Toate astea de aici...
Nimic din astea... nimic nu există cu adevărat, bine ?
Înţelegi ? Acest Eden nu există. Nu, nu.
E o fantezie. Vezi asta ?
Astea sunt numele celor care au făcut asta...
Ei au făcut totul.
Bine ? Toate astea...
S-au întâmplat odată şi ei le-au transformat-o într-o mare minciună.
Toate acestea sunt... Nu !
La naiba.
Nu.
Ştiu, am înţeles.
E un drum lung.
Înţelegi ? Nu te duc în Dakota de Nord.
Sunt terminat. Nu pot ajunge acolo.
Sunt 2 zile de condus şi nu te duc...
M-ai lovit !
Nu mă lovi !
Nu mai spune aceste nume.
Nu le mai rosti.
Încetează !
La naiba !
Vrei să mergi ? O să te duc acolo.
Să te convingi singură.
E un tărâm de rahat.
Înţelegem importanţa izolării, dre Rice.
Dar nu poţi lăsa în urmă o zonă de război cum ai făcut în Juarez.
Nu uita că astea sunt maşini de ucis.
Căţeluşi drăguţi care-şi spintecă familiile.
Nu toţi.
Mi-au zis că vor să-i neutralizeze, vii sau moţi.
Îmi schimbi instrucţiunile ?
Nu.
Bine.
Disecă ţesuturile din interior.
E bun urmăritor, IQ ridicat.
Poftim.
Dakota de Nord...
Hei.
Lasă-mă să conduc.
Nici vorbă.
Nu te mai uita la mine.
Eşti pe moarte.
Vrei să mori.
Mi-a spus Charles.
Ce altceva ţi-a spus ?
Să nu te las.
Hei, hei, hei !
Odihneşte-te.
Ţine-l stabil.
Balansează-l spre mine.
Uşor, uşor...
E bine, Rictor ?
Aşa şi aşa.
Ce-i aia !
Unde sunt ?
Hei !
De unde ai luat aia ?
De unde am venit.
Ne-o dădeau când ne luptam. Te face mai puternic.
Te face nebun. O să te omoare.
Nu şi dacă o foloseşti în doze mici.
Te poate ajuta să te vindeci.
Unde-i Laura ?
Doarme acolo jos.
Vrei s-o trezesc ?
Nu.
Ai avut un coşmar.
Ai coşmaruri ?
Da.
Oameni care-mi fac rău.
Ale mele sunt diferite.
De ce ?
Am rănit oameni.
Ce-i asta ?
Ştii ce este.
Este făcută din adamantium.
Este ceea ce au pus în noi.
De asta s-ar putea să ne omoare.
Probabil că mă omoară acum.
Oricum...
Am primit asta cu mult timp în urmă.
Mă face să-mi amintesc ceea ce sunt.
Acum o păstrez ca să...
Mă gândeam să mă sinucid...
Cum a spus Charles.
Şi eu am rănit oameni.
Va trebui să înveţi cum să trăieşti cu asta.
Erau oameni răi.
Toţi sunt la fel.
Nu-i amuzant. Nu este amuzant !
Hei ! Hei, amice. Cât timp am dormit ?
- Cât timp am fost în pat ? - Două zile.
Două zile ?
Du-te şi spune-le să împacheteze.
Nu putem rămâne aici.
A trebuit să aşteptăm. Ăsta a fost planul.
Toată lumea a avut până azi să ajungă aici.
Dacă mai aşteptaţi, Alcali vă vor găsi şi vă vor ucide pe toţi.
Trebuie să plecaţi !
Plecăm mâine înainte de răsărit.
Vom trece graniţa.
Există un adăpost.
Aceleaşi coordonate ?
Da, între prânz şi 17.00...
Sateliţii sunt în conul de umbră.
- Azilul vostru e aprobat. - Înţeles.
Uită-te la dreapta, Laura.
Un pic mai mult. Da.
Vezi pădurea ?
E la 13 km de mers de aici.
Vezi trecătoarea aia ?
E graniţa.
Acolo vom fi în siguranţă.
Vino înăuntru.
Laura mi-a spus ce ai făcut pentru ea.
A fost norocoasă să te aibă.
Ia-l. Spune că e al tău.
De asta ai făcut-o, nu ?
Da, păi...
Nu-mi trebuie. Ţie da. Bine ?
Cum vrei.
Prietenii tăi păr amabili.
Îmi amintesc de...
Hei, hei, ce se întâmplă ?
Eşti cu prietenii tăi. Ai reuşit.
Unde vei merge ?
În cel mai apropiat bar pentru început.
Hei, te-am adus aici. Aşa a fost înţelegerea.
Ţi-am dat şi banii înapoi.
Ce om drăguţ.
Hei, n-am cerut asta.
În regulă ? Charles nu a cerut asta.
Caliban nu a cerut niciodată asta.
Şi sunt la 2 m sub pământ.
Nu ştiu ce ţi-a băgat în cap Charles...
Dar nu sunt orice ai crede că sunt. Bine ?
Te-am cunoscut acum o săptămână.
Le ai pe Rebecca ta, pe Delilah...
Pe bla, bla, sau orice altceva.
Ai tot ceea ce ai cerut.
Şi e mai bine aşa.
Pentru că m-am săturat de asta.
Rahatul ăla se întâmplă celor de care îmi pasă.
Mă înţelegi ?
Atunci, voi fi bine.
Alergaţi ! Spre munţi, fugiţi !
Fugi, Bobby, fugi !
Haideţi !
Mai repede.
Trebuie să-i ajungem înainte să ajungă la graniţă.
Mişcaţi !
Să mergem ! Să mergem !
Fugiţi ! Fugiţi !
Fugiţi !
Vreau să respiri.
Doar o rană trupească.
Acolo e !
Am prins-o !
Retragerea !
Stai în spatele meu !
Ai luat toate medicamentele.
Îşi vor face efectul.
Du-te cu prietenii tăi.
Du-te.
Laura ?
Vei şti când.
Ora 9 !
Sucul verde nu-şi mai face efectul, nu ?
Ştii, pentru un mutant bătrân...
Va fi greu să-ţi ţii ghearele scoase.
Omoară-l pe nenorocit, Logan !
Încetează, te rog, dle Howlett.
Va trebui să spun acestor oameni să tragă în copii.
Nu vrea asta.
Vede singur că efectul serului dispare.
Nu va supravieţui altor răni.
Permite-mi să mă prezint.
Xander Rice.
Cred că ai cunoscut pe tatăl meu în programul Arma X.
Da. Tâmpitul care a băgat otrava asta în mine.
Da, a fost unul din ei.
Cred că l-am omorât.
Cred că ai dreptate.
Arată puţin respect, mutantule.
Te uiţi la cel care ţi-a distrus specia.
Prietenul meu, Donald, exagerează.
Face să sune mai brutal decât este.
Obiectivul nu era să distrugă specia de mutanţi.
Ci s-o controleze.
Mi-am dat seama că nu era necesar să nu-i mai perfecţionăm.
Am putea folosi acea parte pentru a ne perfecţiona.
Pentru a distribui cu discreţie terapia genetică prin alte lucruri,
de la băuturi răcoritoare la cereale pentru micul dejun.
Şi a funcţionat.
Mutaţia cazuală a dispărut ca poliomielita.
Am început iniţiativa următoare.
Să creaţi voi mutanţi.
- Exact. - Sunt vremuri rele, James. Nu poţi.
E timpul, băiete !
Ridică-te, băiete Ridică-te, băiete !
El a făcut asta. Scoală-te !
Laura ! Nu !
Laura !
Tu.
Du-te !
Pleacă !
Haideţi ! Plecaţi de-aici !
Plecaţi !
Mai repede, mai repede !
Rapid !
Fugiţi !
Nu !
Nu... nu.
Ia-ţi prietenii şi fugiţi.
Nu.
Nu vor înceta să te caute.
Ascultă, nu mai trebuie să luptaţi.
Pleacă !
Nu fi aşa cum te-au făcut.
Laura... Laura...
Tati.
Asta-i ceea ce se simte.
Nu !
Tati !
Un om trebuie să fie ceea ce este, Joey.
Nu poţi rupe tiparele.
Nu există viaţă cu ucidere...
Nu există cale de întoarcere.
Bine sau rău, este un brand.
Un brand care nu se şterge.
Du-te acasă la mama ta...
Spune-i că totul este în regulă.
Că s-a întors liniştea în vale.
Să mergem. Trebuie să ne mişcăm.