Odlazi! Odlazi! Nemoj! Idi! Idi!
Dečko, tu sam. Šta je bilo?
Dr Terviliker, šta se desilo? Šta se to dešava?
Opet si sanjao. Ne mogu da odem na 5 minuta.
O čemu si sad sanjao? - Ganjali su me ljudi s mrežama.
Mreže. Zašto ne sanjaš kako vežbaš sviranje na klaviru? -Pokušaću.
Zar ne shvataš da bez vežbanja nećeš postati koncertni pijanist?
Vežba dovodi do savršenstva. - Pokušavam da vežbam.
Imaš mesec dana da naučiš komad
pre nego predstavim sve moje učenike na velikom koncertu.
I neću dozvoliti da me jedan turobni momčić osramoti. Razumeš?
Mislim da klavir nije za mene.
Reci, koji još instrumenti postoje? Škripave violine? Kreštava pikola?
Odvratne trube? I tako dalje...! Napravićemo mi od tebe Paderevskog.
Koga? - Paderevskog. -Aha.
A sad hoću da vežbaš, vežbaš, vežbaš... dok ne bude savršeno.
Doviđenja, mladiću.
Eto, to je moj problem. Dr Terviliker je moj jedini neprijatelj.
Ne mogu da se setim ni jedne lepe stvari o njemu... jer ne postoji.
Bart, dušo!
To je moja majka. Nju volim. Trudim se da budem sve što ona želi
posebno od kako je umro moj otac.
Ali, ona je otkačila na klavir, kao i dr Terviliker.
Pogledajte.
Zar je to najglasnije što možeš?
Dušo, ne toliko glasno.
I ne tako nežno. Barte, ne volim da te muštram.
Znam da misliš kako sam zli stari gonič robova, ali izgubio si ritam.
Kao što dr Terviliker kaže u knjizi:
Deset malih rasplesanih devojčica, plešu tako lepo
Deset srećnih prstića, i svi su moji, samo moji
Moji su, moji su Zar to nije lepo
Ne tri, ne pet Ne sedam niti devet
Već deset, rasplesanih u nizu
I svi su oni Samo moji, moji, moji
Da, moji su, samo moji
To je bolje. Sad je dobro.
Ja ću! - Bart!
Ja ću. Ja ću.
Oh, Pegi.
Deset malih rasplesanih devojčica, plešu tako lepo
Deset srećnih prstića, i svi su moji, samo moji
Moji su, moji su Zar to nije lepo
Ne tri, ne pet Ne sedam niti devet
Već deset, rasplesanih u nizu
I svi su oni moji, moji, moji Da, moji su, samo moji
To je Bart.
Još uvek ga mrzi kao otrov.
Ponekad mislim da je dr Terviliker hipnotizirao moju majku.
Skuše mi, kladim se da ona...
Tu buku pravi moj prijatelj, g. Zabladovski, vodoinstalater.
On zna sve o klaviru. Ali plaši se da to kaže pred mojom majkom.
On misli da je dr Terviliker pravi smutljivac.
100 procentni folirant. Dvostruki folirant.
Ne stvaraj mi probleme. Tvoj posao je klavir, a moj sudopere.
Reci mi, da li je dr Terviliker zaista smutljivac?
Da li ste mu vi rekli da je dr Terviliker smutljivac? -Ne, nisam.
Dirke, dušo.
Slušajte g. Zabladovski, možda vi jeste najbolji vodoinstalater u gradu
ali što se tiče klavira, mislim da niste kvalificirani.
Ni ne pokušavam da se predstavim kao stručnjak.
Ne pomažete mi da održim disciplinu.
Nije lako odgajati dečaka bez oca. - Jasno mi je to. I možda ste u pravu.
Čak i ako nikada ne nauči da svira, disciplina će mu koristiti.
Možda. -To nije uopšte pod znakom pitanja.
Uveravam vas da ja znam šta je dobro za njega.
Naučiće da svira, makar ga zauvek držala pored klavijature.
Zauvek?
Dr Terviliker kaže da moram da vežbam. Vežba dovodi do savršenstva.
Vežba dovodi do savršenstva.
Nije loše. Ali ni najbolje.
Još uvek nije dovoljno glasno, ni brzo.
I dalje pogrešan ritam. Nedostaje ritam.
Šta? - Treba vremena. Potrebne su godine.
Ponekad stvarno može da potraje zauvek. -Šta?
Moj satić mi kaže da je to sve za danas.
Međutim, sutra... Sutra, kakav je to dan.
U 6:00 i drugi će doći. - Koji drugi?
Ne misliš valjda da sam napravio ovoliki klavir samo za tebe?
Zar ti nije jasno da sam na pragu mog najvećeg trijumfa?
Sutra ću ispuniti životni san.
Sutra... Terviliker institut... moj "srećni prstići" institut...
Sutra ćemo proslaviti zvanično veliko otvaranje.
Sutra će poda mnom biti 500 dečaka.
5000 prstića. I biće moji, samo moji.
Vežbaće 24 sata na dan...
365 dana u godini!
Ne verujem! To je ludost!
Ko si ti da mi kažeš šta je ludost? Odlazi! Nazad u svoju ćeliju.
I stavi zvaničnu Terviliker kapicu.
"Srećni prstići"?
Pazi!
Sport! Sporti!
Vežba stvara savršenstvo. Vežba stvara savršenstvo.
Bartolomju Kolins! Godine koje provedeš kod dr Tervilikera
biće najsrećnije godina tvoga života.
Ali ako se poželiš kuće, ne pokušavaj da pobegneš.
Bodljikava žica oko Terviliker instituta
je pod naponom!
G. Zabladovski!
Bart, molim te. Jako sam zauzet. - Šta ti radiš ovde?
Ono što i uvek... postavljam lavaboe. -Zašto? -To je očigledno.
Pre nego Terviliker otvori institut mora da napravi sanitarni čvor.
Mora da ima odgovarajuće sanitarije za 500 dečaka. To je moj posao,
a ono je tvoja ćelija.
Moram da pobegnem odavde. -Opusti se. Ne shvataj to tako ozbiljno.
Uostalom, pošto ti je majka ovde... - Ona je ovde?
Glupo pitanje. Dobro znaš da je na mestu broj dva. -Mesto broj dva?
Druga po važnosti u projektu "srećni prstići".
Moja mama ne može biti umešana u nikakvu muljažu.
Vidi, drugar, ne volim da olajavam majke.
Ipak je majčinstvo najplemenitija institucija u našoj zemlji.
Ali činjenica je da je tvoja majka sad na mestu broj 2 u njegovom štabu.
Ne bi me ona držala na ovakvom mestu.
Moram da je vidim. -Ne bih ti to savetovao. Neće ti uspeti.
Mogu da pokušam. - Ja ne bih pokušavao.
Znam. Ti si jedino pokušao da naplatiš prekovremeno.
Dr T.
Gđa C.
Terviliker institut. Kolins na telefonu.
Da, gospođo, zvanično otvaranje je sutra ujutro.
Autobus će doći po vašeg sina u 5:00 ujutro. Kolins na telefonu.
Ne, gospođo, svakako da ne. Vašem sinu neće biti dozvoljeno da ponese loptu.
Dr Terviliker ne veruje u bejzbol lopte, golf ili teniske loptice,
ping-pong, grudve, kroket lopte i hokejske pakove.
Dr Terviliker veruje jedino u klavir. Vidite, proizvođači kapica...
Ova poslednja serija nije baš najbolja. Pogledajte ove prstiće.
Zar to liči na srećne prstiće?
Trebali bi da budu veseli, bezbrižni, srećni prstići.
Popravite to, makar bili budni celu noć.
Mama!
Gđo Kolins! Zašto stojiš tu s tim tupim izrazom lica?
Ne, nemoj mi reći. Znam kako radi tvoj um, gđo Kolins.
Opet si razmišljala o sinu. Koliko puta sam ti rekao da spališ tu sliku?
U tvom životu postoji prostor samo za jednu sliku. Moju, gđo Kolins!
Tvog budućeg muža! Zar nisam milostivo blagoizvoleo da se oženim tobom sutra
odmah nakon službenog otvaranja?
Narednik Tupan raportira. Ćelija broj jedan... Dečak nije u njoj.
Dečak nije u njoj? Pa, tražite ga! Pronađite ga!
Da, gospodine, dr Terviliker, gospodine.
Tvoj sin. A rekla si da mu se može verovati.
Baš noćas, večer pre otvaranja mog instituta...
tvoj sin se usudio da podriva moj autoritet.
Znači ne sviđa mu se uredna, čista i udobna ćelija koju sam mu dao?
Dobro. Od sada ne mora da spava u njoj.
Od sad, gđo Kolins, tvoj sin će spavati u tamnici!
Gđo Kolins... uključi reflektore 1 do zaključno 50!
Odred za potragu A! Gde ste zaboga? - Pretražujemo sever, gospodine...
na južnoj strani bodljikave žice. -Dobro.
Gde je odred za potragu B? - Tražimo na jugu, gospodine...
na severnoj strani bodljikave žice.
Gđo Kolins, reflektori od 50 do 90, zaključno.
Čuvari blizanci! Gde ste? Džadson! Vitni!
Ovde smo gospodine, pretražujemo klavir.
Idioti! Pa to je poslednje mesto gde bi se sakrio!
Pretražite ulice! Pretresite žbunje! Pročešljajte kupole! Prodrmajte drveće!
Dečak može biti bilo gde. Možda je čak i u ovoj zgradi.
Gđo Kolins, osvetlite ovu zgradu! Povucite prekidač 102!
Ne, Sport! Sport, ne! Odlazi! Idi!
Dobro.
Drago mi je da te vidim. - Izlazi odatle. Prestravio si me.
Šta to radiš? Smiri se. Šta je bilo? -Jure me. -Ko?
Praktično svi. - Ja te ne jurim.
U velikoj sam nevolji. - Pa? Svi ponekad upadnu u nevolju.
Svi na svetu. Čak i perzijski kralj ponekad upadne u nevolju.
A da li on izlazi iz moje ventilacije? Ne. Kralj Perzije, ostaje u Perziji.
Ali moja mama. Dr Terviliker je drži.
Da samo vidiš šta se dešava. Potrebna mi je tvoja pomoć. -Srce mi se cepa...
ali ako ne postavim ove lavaboe, neće mi platiti. -Nećeš da mi pomogneš?
Kad bi znao istinu, umešao bi se. - Koju istinu? -Istinu o mojoj majci.
U gadnoj je nevolji. Dr Terviliker ju je obmanuo.
Previše sam zauzet da bih pričao o obmanama.
Ali ti si mi jedina nada. - Odreci se nade ovde i sada.
Čoveče, ne bih voleo da si mi ti otac.
Zašto misliš da bih želeo da ti budem otac?
Moja majka će se udati za dr Tervilikera. -Čestitam.
On je još gori od tebe. -Deca retko imaju priliku da biraju roditelje...
a to je možda i dobro.
Da je onako kako deca žele, možda se roditelji ne bi ni rađali.
Šta to radiš? -Veslam. - Zašto? -Idem na pecanje.
Upecaće oni tebe.
Šta sad radiš? - Pecam. Pastrmskog grgeča.
Dobro, dobro, grgeča.
Ako ćeš već da pecaš, radi to kako treba.
Mrdni se. Prvo, namotaj strunu. Previše je labava.
Kad je namotaš, podigneš i baciš, kao u bejzbolu. Vidiš?
Pogledaj kako skače ta riba! Pored vesla!
Kapitalac. Gledaj ovaj delikatni manevar.
Uhvatio sam ga! -Uhvatio si ga! Imaš ga! Nemoj da trzaš! Izgubićeš ga!
Dozvolio si da ti se struna zaplete! Zaglavićeš se!
Zabladovski se nikad ne zaglavi. Polako. Partneru, dodaj mrežu.
Samo polako. Prevrnućeš čamac. Stavi je ispod. Tako!
Pogledaj ga! Zar to nije lep grgeč? Ako nema 3,5 kile, nema ni grama.
Sad moram sve da počistim. - Ne brini, ja ću.
Opusti se. Ja ću veslati do kampa. - Mogu i ja da odradim svoje deo.
Ja ću se pobrinuti za vesla.
Ti budi kapetan, ja ću biti posada.
Mislim da ću malo da se opustim.
Snovi, snovi
Čudni si ti snovi
Prvo su tu
Pa onda nigde
Snovi, snovi
Uvek prolaze, uvek se menjaju
Kad bi mogli da ih zaustavimo
Kad bi se samo usudili
Uhvatiti taj svet
U kojem si bio
Preneti ga u
Sjajni vedri dan
Oseti ga Zapečati ga
Ne dozvoli nikome da ga ukrade
Najviše od svega, odagnaj sumnje
Onda ćeš učiniti da ostane
Snovi, snovi
Uvek prolaze, uvek se menjaju
Kad bi mogli da ih zaustavimo
Kad bi se samo usudili
Uhvatiti taj svet
U kojem si bio
Preneti ga u
Sjajni vedri dan
Oseti ga Zapečati ga
Ne dozvoli nikome da ga ukrade
Najviše od svega, odagnaj sumnje
Onda možeš
Učiniti da ostane
Znam šta će sad da se desi. U sred noći počećeš da kijaš, da kašlješ.
Možda čak dobiješ i upalu pluća. Sad, kad nema penicilina.
Ovo nema smisla. Ribolov je završen. - Nećeš mi pomoći? -Ne, neću.
Ali moja majka je zatvorenik. - Ne verujem. -Vidi, g. Zabladovski...
Obećavam da ti više neću smetati. Da ti se neću motati po glavi.
Uradiću što god želiš, ako samo odeš da pogledaš.
Ti si lukava, prevrtljiva mala lisica.
Dobro, "samo ću da pogledam."
Hajde. Želiš da budeš heroj. Hajde.
Čim stignemo, utrčaćemo, zgrabiti je i odneti na sigurno.
Opusti se. Pogledaću, obećao sam. A ti ostani ovde i pazi šta radiš.
Ne izgleda mi kao zatvorenica. -Ali jeste.
U redu, idem da je pitam.
Vau!
Dr Terviliker...
Gde si se školovao? - Naučio sam to usput.
Zašto si pokušao da me začaraš? Samo sam došao da pogledam.
Sad kad si pogledao, odlazi. Što god da su tvoje dužnosti u institutu...
vrati se na svoje mesto i nastavi s radom.
Ne, neću. Zaključio sam da neću više postavljati lavaboe.
Ali, dragi g. Zabladovski, morate.
Bez lavaboa, sanitarni inspektor neće nam dati dozvolu za rad.
I nećemo moći da otvorimo institut. - To mi savršeno odgovara. Zbogom.
Molim vas. Sigurna sam da je sve ovo greška.
Dragi dr Terviliker je mislio da ste uljez. Čisti slučaj zamene identiteta.
Zar ne g. Terviliker? - Naravno, dragi moj.
Znao ti to ili ne... ti si važan zupčanik ove velike operacije.
Nisam zupčanik. Ne volim ni kako to zvuči. Ja sam samostalni preduzetnik.
Da ti to ovako objasnim. Ti si ključni čovek i vredan saveznik.
Veliki zupčanik među svim mojim zupčanicima.
Ti si, ako smem tako da kažem
nezamenljiv.
To je verovatno istina, ali još uvek nisam zadovoljan.
Čuo sam glasine o vašoj operaciji. -Glasine? Trač!
Ja ću ti reći sve o glasinama.
Ja sam zločinac. Ja sam odvratni...
muljator. Ovaj novac koji vidiš...
ukrao sam ga iz tašni bezazlenih majki.
Prljave... lažljive... glasine!
Ali to je problem s kojim se suočavaju velikani.
Glasine o korupciji koje se stvaraju na visokim položajima.
Glasine kojima žele da diskredituju moje plemenite ciljeve.
A sad su se te glasine uvukle u moju vlastitu kuću
i kleveću i blate moje poštenje
moje časno ime, moj integritet.
Pričate mnogo, a kažete malo.
Nema ništa u tim glupavim glasinama.
Jedina svrha naših nastojanja je muzičko obrazovanje američke omladine.
Kad vi to kažete, to i ne zvuči tako loše.
Ti si osećajna, inteligenta i veoma kreativna osoba.
Porazgovarajmo o tome. Siguran sam da se možemo dogovoriti.
Još uvek sumnjam. Ozbiljno.
Raskomoti se. Opusti se. Zapali jednu. Uzmi cigaru.
Hoću, vrlo rado. - Nešto da prezalogajiš?
Palačinke, torta, pogačice, štanglice. Krompir i piletina ili pita od pileta.
Može. -Nešto za piće?
Šnaps, sake, šljiva, šveps...
tekila, kornjačine suze ili obični kakao. -Nemam ništa protiv.
Za tako uvaženog gosta, ponos našeg podruma.
Stari sok od turšije.
Iz našeg vlastitog uzgoja. Pomiriši samo taj buke.
Živeli.
Da zaplešemo? - Ne smeta mi.
Hajde, vreme je da se udružimo Jer tako je vreme došlo
A u tom vremenu, druženje je ono pravo - Hajde, meteorolog insistira
Ovo je neodoljivo vreme Ovo je vreme za druženje
Kako divno vreme da se ide na izlet
Kako divno vreme za trčanje i galamu
Kako divno vreme za ljubav da procveta
Jako lepo vreme, nadam se da će tako i ostati
Kako slavno vreme za ziping i zuming
Kako slavno vreme za zaljubljivanje
Kako slavno vreme za mladence
Jako lepo vreme imamo ovih dana
Hajdemo meteorolog raportira Da je pravo vreme za sport
I za ljubav i udvaranje Druženje je ono što nam treba
Kako sjajno vreme za ljubakanje - Za jodlanje, cvrkutanje, grgljanje
Kako sjajno vreme za svakodnevno - Kako sjajno vreme hej, hej, kakav dan
Kako čudesno vreme za trčanje i skakanje - Kako sjajno vreme za biping i baping
Za šniping i šnaping - Kako sjajno vreme, o je, kakav dan
Hajdemo, meteorolog najavljuje Da je pravo vreme za lepršanje
I odskakivanje Ovo je vreme za druženje
Druženje je ono što nam treba
Hajdemo, meteorolog najavljuje Da je pravo vreme za lepršanje
I za odskakivanje Ovo je vreme za druženje
Druženje je ono što imamo
To je bila ugodna mala međuigra. Sad se vratite na posao, g. Zabladovski.
Hvala doktore. Divno sam se proveo.
Možete računati na mene. Neću vas izneveriti, gospodine. -Cigaru?
Do viđenja, gđo Kolins.
Gđo Kolins, pozovite mi laboratoriju fizike. -Da, gdine.
Samo trenutak, molim. Laboratorija fizike.
Kada vodoinstalater postavi poslednji lavabo
hoću da ga dezintegrirate. I to polako.
Želim da pati, atom po atom. U zoru.
Gđo Kolins, pođite sa mnom.
Postajete imuni na moju hipnozu.
Mislim da je bolje da noć provedete u svom kafezu.
Molim vas, dr Terviliker. - Previše toga je na kocki.
Noćas više neće biti veze sa Zabladovskim.
Ti. Odlazi iz mog života. Lagao si mi. -Nisam. -Jesi.
Sve je u redu s dr Tervilikerom.
Ponekad je budalast, ali lepo me poslužio i dao mi ovu sjajnu cigaru.
Ali moja majka? -To je divna žena. I čim završim s lavaboima...
Prevario te, g. Zabladovski. -Naravno da sam prevaren. Ti si me prevario.
Ali imam grozne vesti za tebe. Dezintegriraće te u zoru.
Dez... Lud si. Opet lažeš. Briši. Imam posla.
Poslušaj dete i uvalićeš se u nevolje. Hajde, odlazi u svoju ćeliju.
Hajde!
Samo zato što smo deca Zato što smo mali
Zato što smo bliže zemlji
A vi ste veći i teži
Nemate prava Nemate prava
Da maltretirate nas malu decu
Samo zato što vaše grlo proizvodi dublji glas
I mnogo vazduha
Na malu decu dok vičete
Nemate prava Nemate prava
Da nam gazdujete i tučete nas
Samo zato što imate brkove za brijanje Tretirate nas kao robove
Pa šta To su samo dlake
Samo zato što nosite novčanik blizu srca
Mislite da ste dvostruko pametniji Znajte da to nije pošteno
Ali jednog dana mi ćemo odrasti A kada to bude, molim se
Nećemo samo porasti i mutirati
I biti teži
Ne bih voleo da izrastem Kao neki koje poznajem
Koji maltretiraju Nas malu decu
Hej, mali! Hej, Bart, dođi ovamo. - Neću.
Da li bi pomoglo ako se izvinim? - Ne, jer ti nije nimalo žao.
Dođi ovamo, Bart, hajde. - Ne.
Neka ti bude jasno da nisam hteo da te maltretiram.
Ne volim one koji maltretiraju druge. Da li mi veruješ?
Pa... možda.
Trenutno te baš ne volim. -Ja sam simpatičan kad me bolje upoznaš.
Više nisam tako siguran. -Kako mi možemo ponovo biti prijatelji?
Pa...
tako što ćeš poskidati one lavaboe. -Da ih poskidam? Zašto?
To će sprečiti da Terviliker otvori ovo mesto, i spasiti moju mamu.
Već sam ti rekao da ja ne bih brinuo za tvoju mamu.
Ti ne bi, ali ja brinem. - Daj budi malo razuman.
Zašto da skidam lavaboe, ako me plaćaju da ih postavljam?
To je puno posla i puno novca.
Koliko te plaćaju za prekovremeni rad? - Dve hiljade pastulasa.
Dve hiljade čega!? -2000 pastulasa. Dr T. ne plaća američkim novcem.
Njega čuva za sebe. Mene plaća u pastulasima. -Šta su to pastulasi?
Ovde je novac čudan. Prvo imamo sitan novac drakmids.
Po normalnom kursu 59 drakmidsa ide u jedan srebrni zlobek.
Zlobek? -Tri srebrna zlobeka idu u jedan zlatni kračmuk.
Pastula vredi 44,000 kračmuka.
Ali kako mi kažu, ovo nisu normalna vremena, pa...
Pastulas, kračmuk. Koliko je to u dolarima?
Tačno 20 dolara. Pokaži mi bolji posao i ja ću ga uzeti.
Hoćeš? - Naravno, naravno.
Ako ti dam 30$, hoćeš li poskidati lavaboe? -Naravno, naravno.
Da se rukujemo? - Naravno.
G. Zabladovski, sad radiš za mene. - OK, gazda.
Daću ti novac koji želiš.
Čekaj, Bart! Vrati se! Šalio sam se! Baš me briga za novac!
UNUTRA
NAPOLJE
GORE
DOLE
PRIZNANICA na 30$ Bart Kolins
Naredba za pogubljenje Ime: Zabladovski
Način: Dezintegracija Vreme: 8:30 ujutro
Mama! Mama!
Ja ne znam koja je tvoja uloga, zar ne? -Ne.
Da li ti sviraš pikolo? - Ne. -Trombon? -Ne.
Violinu? - Ne, sviram klavir.
Onda nemaš pristup u ovu tamnicu. Rezervisana je za ne-pijaniste.
Sve druge? -Za one koji sviraju druge instrumente.
Jednog po jednog, dr Terviliker ih hvata dovodi ovamo i zaključava.
Uskoro će na svetu postojati samo pijanisti.
Vraćam te dr Tervilikeru.
TAMNICA za škripave violine, vrištava pikola, odvratne trube...
Pažnja, svi stražari! Dečak broj jedan je u nižim tamnicama.
Dovedite ga, živog ili mrtvog!
Pažnja, svi stražari! Dečak broj jedan je u nižim tamnicama.
Dovedite ga, živog ili mrtvog!
Naredba za pogubljenje Ime: Zabladovski
Dakle, nisi mi verovao.
Tvoj život ne vredi ni pastule. - Ljudi bi uvek morali verovati deci.
Čak i lažima. - Sad ćeš da mi pomogneš?
Od sada pa na dalje, u ovome smo zajedno.
Već jednom si me izradio. - Ali dajem ti časnu reč.
Neću da rizikujem. Zapečatićemo dogovor u krvi.
Neće li to biti malo neuredno?
O, Bart, ne posle 4 godine u vojsci. Ne moram da... -Palac ovamo. -Jao!
To ne boli jako. - Boli.
Da li ti, g. Zabladovski, obećavaš
da ćeš biti pouzdan, veran prijatelj? - Obećavam.
Učtiv, ljubazan, poslušan, veseo? - Obećavam.
Štedljiv, hrabar, uredan i pun poštovanja? -Obećavam.
Pa, to je to, Ćale.
"Ćale"? -Nisi znao? Ovime si postao moj stari.
Da, valjda si u pravu. To znači to.
Krenimo onda. Moramo da spasimo tvoju ženu.
Moju "ženu"? O, da. Da, moju ženu. Hajdemo.
Čekaj malo. Pa tamo je cela vojska.
Ima li drugi put do štaba? - Samo jedan. Prati me. Hajde.
Možda će nam ovo trebati.
Mama. Probudi se. Probudi se.
Bartolomju, šta je bilo?
Odlazi! Nemoj da te uhvati! Idi kući! - Ne brini. Svi idemo kući!
"Svi idemo kući"? Ko je ovo s tobom?
August Zabladovski, tvoj vodoinstalater i muž. Odmaknite se.
Hvala ti dragi Auguste. - Hvala tebi, moja draga...
Hej, kako je njeno ime? -Eloiza.
Hajde. Nema vremena za sentimentalnosti.
Ne možemo napolje. Blizanci su na kraju tunela.
Blizanci? Dosta mi je da me maltretiraju.
Daj mi gutljaj onog soka od turšije. - Ne bi trebao da ga piješ. Opasan je.
Hajde, daj ga. Pokazaću ja tim sijamskim huliganima.
Ako hoće da se tuku na rolama, ja ću se tući na rolama.
Za našu budućnost, ako je imamo.
Samo nemoj biti previše hrabar, dragi Auguste.
Auguste, bio si veličanstven! - Mi smo veličanstvena porodica.
Hajdemo, bežimo odavde. - Da, Ćale! Pobedili smo, pobedili smo!
S druge strane, ja sam sklon da sumnjam u tu izjavu.
Igraš prilično živahnu igru, g. Vodoinstalateru...
ali konačni rezultat je ono što se računa. Moja ekipa je i dalje na vrhu.
A tvoja strana na dnu.
Terviliker Institut
Hura za nas, hura za nas Hura za nas, hura za nas
Mi smo grubi, mi smo žestoki, mi smo sposobni
Mi smo jezivi Mi smo jezivi svi
Nezamislivo, smrdljivi, užasni mi
Hura, mi smo pobednici Pobednici
Zar to nije sjajno
Naš gadni ozloglašeni tim
Mi jezivi, prljavi, krvavi mi
Naši smradovi su pobednički
Mi nismo uredni Mi nismo pametni
Ali ipak pobeđujemo večeras
Nezamislivo, smrdljivo, užasni mi
Hura, mi smo pobednici - Pobednici
Tervilikeru, mi pevamo tebi
Naša okrutna, crna srca predajemo tebi
Za zločin i ljigave podlosti
Terviliker akademiji
Od bršljana su zeleni zidovi Harvarda
I Prinstona i starog Purdua
U starom Purduu
Pa šta ako misle da su pametni zbog svog bršljana
I mi kod Tervilikera imamo bršljan
I mi imamo bršljan
Da, pozdravljamo naše posvećene holove
Naši zidovi su prekriveni otrovnim bršljanom
Fuj na Harvard, Jejl i ostale
Mi imamo bršljan koji oni ne mogu dodirnuti
Zidovi prekrivene otrovnim bršljanom
Pozdrav našim posvećenim holovima
Posvećenim holovima
Terviliker Tvoje ime hvalimo
Volimo tvoje prljave i gnusne radnje
Tvoju bednu zloću
Terviliker akademija
Alma mater Alma mater
Nikad ne bi mogao bit veći
Pokvaren kao šupalj zub Alma mater
Mi smo grubi, mi smo žestoki mi smo sposobni
Mi smo jezivi Mi smo jezivi svi
Nezamislivo, smrdljivi, užasni mi
Hura, hura
Mi smo pobednici
Avaj, jadni Džadson. Avaj, jadni Vitni.
Poznavao sam ih.
Kolege bezgranične dosetke i najbolje mašte.
Diže mi se želudac zbog njihove sudbine! Bićete osvećeni!
Sutrašnji koncert biće u vašu čast.
A ti ćeš se vratiti u svoju krletku.
I ostaćeš tamo dok te ne pustim na svečano otvaranje.
Rad na metodi "srećni prstići" mora se nastaviti.
A ti, i ti ćete poći za mnom!
TAMNICE
Dozvoli mi da izrazim moju najdublju zahvalnost, drugar.
Bez tvoje ljubazne pomoći, nikad ne bih stigao ovamo.
Dole, molim.
Prvi sprat tamnice
Raznovrsna jednostavna mučenja
Topljeno olovo, panjevi za odrubljivanja
I vrelo, ključalo ulje
Drugi sprat tamnice
Odeljenje s nakitom
Lanci za noge, za članke
Ogrlice, narukvice, drobilice palčeva i omče
Od najfinijeg konopca
Podrumska tamnica
Svi napolje
Sigurno će vam ovo biti najfascinantnija tamnica.
Ovaj zvuk koji čujete je jedan od mojih omiljenih zatvorenika.
Bio je bubnjar s lošom navikom u orkestru kojem sam dirigovao.
Znate onaj deo Betovenove "Pete simfonije"...
kada bubnjar treba da uradi bum-bum-bum-bum?
Ovaj budalaš je uvek radio bum-bum-bum-bum-bum.
Jedan bum viška. Biće ovde zauvek.
Mora zauvek da udara u taj bubanj?
O, to nije čovek kojeg ja kažnjavam. On je unutar bubnja.
Molim vas, dr Terviliker, pustite me! Pustite me napolje!
Sigurno i vi jedva čekate da se smestite u svoj kavez.
Da vidimo, gde imamo slobodno mesto? -Šta kažete na stan 22-J?
Kapitalan predlog, Strugo! Jedan od naših najboljih.
Unutra? - Siguran sam da će vam biti udobno.
Nije bilo ni jedne žalbe od poslednjih pet stanara.
A sada, zbogom, g. Vodoinstalateru. Naši putevi se više neće ukrstiti.
A što se tebe tiče mladiću, svaku jutro u zoru
bićeš odvučen gore do mog klavira!
Druga deca već bi trebala da stignu. Moram da požurim i presvučem se.
Da li si spreman? Da vidim prste!
Da li su gipki? Da li su srećni?
Deset malih rasplesanih devojčica, plešu tako lepo
Deset srećnih prstića, i svi su moji, samo moji
Moji su, moji su Zar to nije lepo
Ne tri, ne pet Ne sedam niti devet
Žao mu je što sam te uvalio u ovo, Ćale.
Iskreno, ovo baš i nije najzdravija situacija.
Pod utiskom sam da su brojne žabe, žabci i verovatno dinosaurusi umrli
i leže nesahranjeni u našoj neposrednoj blizini.
Srećom, imam bocu Air Fiksa.
Stvarno bolje miriše.
Kako to radi? - Jednostavni naučni princip.
Recimo, na primer da nas odvratan miris vreba odatle. Skinem čep...
i malecna, nevidljiva ruka posegne iz bočice
zgrabi smrad u bocu i niko ga više ne oseti.
Možda je ovako nešto rešenje. - Rešenje za šta?
Za muljažu s klavirom.
Ova boca sređuje smrad. Nama treba sređivač muzike.
Muzika u vazduhu... Nema više muzike. Niko je ne čuje.
Kad bih mogao da sakrijem sređivač muzike
pored klavira i kad 500 dece počne da svira...
Da, da, sva bi muzika otišla u bocu.
Da, i ako Tervilikerov klavir ne bude mogao da svira
to će uništiti njegovu muljažu i svi bi bili slobodni. -Sjajno.
To nam je jedina šansa. Moram ga napraviti. -Kako da ne. -Sigurno.
Imamo ovu bocu za početak. Samo istresi ovu smesu za hvatanje smrada
i stavi unutra mašineriju za hvatanje muzike.
To je smešno. Ovde nemam naučnih potrepština.
Moraćemo koristiti ono što imamo.
Imam puno toga: uzicu, radio kristal,
lanac, prsten, kikiriki, vrh... - Bart, molim te.
Mora da uspe. Mora!
Žvaka, ping-pong loptica, nožić, dugmad, jo-jo, dame,
poklopac, pištaljka, kopča, kliker.
To bi moralo biti dovoljno.
Trebaće vremena da se od ovoga napravi sređivač muzike.
Hajde. Da vidimo šta smo napravili.
Proba 1,2,3,4.
Proba.
Moramo nastaviti da pokušavamo! Moramo!
Hej!
Vau.
Proba 1,2,3,4.
Proba. Ne vredi, Bart. Potrebna nam je neka oprema za zvuk.
Šta kažeš na njegov slušni aparat? Dovodi zvukove u njegovo uvo.
Zašto ne bi donosila zvukove u bocu?
Dovedite zatvorenika Bartolomjua Kolinsa.
Odmah, gospodine! - Požuri se! Požuri! Požuri! Radi li?
Da li radi? - Ček' malo. Probaću.
Radi! Radi! O, čoveče! Ima da sredim taj veliki klavir!
Slušaj, Bart, moram nešto da ti kažem.
Nikad nisam ovo pravio i sve što sam stavio unutra je... pa, revolucionarno.
Može biti opasno. Možda čak i atomsko.
Atomsko? Može da eksplodira? -Ako počne da se dimi, beži što brže možeš!
Hajde, Paderevski. Vreme je.
Ime? -Džoni Hol. -142.
Ime? -Fil Kuk. - 200.
Neka se momci kreću. -Ime? - Džons. Džoni Džons.
Sedište 147. Ime? - Smit. Semi Smit.
Sedište 409. -Evo ga dečko broj jedan. -Ime?
Kolins. Bart Kolins.
Mora da sam...
Mora da sam te već negde videla.
Sedište broj jedan. - Hvala, majko.
Ime? - Džim Terni.
Pažnja! Pažnja svi na Terviliker institutu!
Dole ispod mene, radosni i željni...
moji učenici iščekuju naš sastanak sa sudbinom.
Oni neće zakazati, jer ni ja neću zakazati.
Dođite i obucite me U moje najbolje odelo
Jer ako niste još čuli Danas je DO-MI-DO dan
Obucite mi srebrne podvezice Stavite mi dijamantne manžetne
Jer ću danas da se kicošim
Hoću moje talasaste gaće s marabu naborima
Hoću moj prelepi bolero s bodljama bodljikavog praseta
Hoću moj ljubičasti najlonski pojas s pupoljcima narandže
Jer danas ću da se kicošim
Dođite i obucite me U moju prozirnu bluzu
Sa divnom podstavom napravljenom od miša
Hoću moju tufnastu bluzu s resama
Jer danas ću da ludujem na mojoj zabavi
Hoću moje gamaše boje lavande
I umetke boje meda s uzorkom riblje kosti
Hoću moju najmekšu jaknu od antilopa boje lubenice
I moje duge kaki gaće s platinastim gajtanom
Hoću moje rukave od kože janjeta
Hoću moje čizmice s leopard uzorkom
Hoću moj roze-brokat jelek s pufnastom kragnom
I moje prelepe svetlo plave podgaće
I hoću moje kapuljaču od organdina
Hoću moj šifon s postavom od pacova
Obucite me od glave do pete
Obucite me od pete do glave
Obucite me u svileni spanać jer danas je
DO-MI-DO dan DO-MI-DO dan
Dođite i obucite me u cvetove s milion ružičastih stabala
Dođite i obucite me u paštetu i sir
Dođite i obucite me u perece
Obucite me u pivsku penu
Jer on će - Jer ja ću
Da ludujem
U mom do-o-o - U njegovom do-o-o
Kicoškom odelu
Dečaci, molim vas za pažnju.
Dragi dečaci, predstavljam vam
vašeg simpatičnog vođu, dr Tervilikera!
Ovo je moj dan!
5000 prstića
svira zajedno na mom klaviru!
Svaki prst poslušno prati svaki moj hir, majstorov!
Svaki beskrajno mikroskopski komadić živog tkiva
na tih 5000 prstića puzi i drhti i gmiže preda mnom!
Preda mnom, dr Tervilikerom
kad podignem moju palicu! Sad ćemo svirati.
Podignite ruke!
Sviraćemo najlepši komad ikad napisan.
Ja sam ga napisao. "Deset srećnih prstića."
Spremni ste? Jedan, dva, tri i svirajte!
Svirajte! Svirajte! Svirajte! Svirajte!
Zaboga, šta se to ovde dešava? U redu. Podignite ruke.
Spremni? Jedan, dva, tri i svirajte!
Svirajte! Svirajte! Svirajte! Svirajte!
Idiotska, apsurdna besmislica!
Apsurdna besmislica! Apsurdna besmislica!
Nemojte samo stajati kao kamenje! Kamenje! Kamenje! Kamenje!
Ti, ti, ti, ti! - Ti, ti, ti, ti!
Budaletine! - Budaletine! Budaletine!
Šta je to? Šta to imaš u rukama, Kolinse? -Gotov si!
Nemaš šanse! Ne možeš nas naterati da sviramo! -Ne mogu, zar ne?
Zar ne? Zar ne? Zar ne? Zar ne?
Ni jedna mala beznačajna osoba ne može izazvati dr Tervilikera!
Dr Tervilikera! Dr Tervilikera! Osnivača Terviliker instituta!
Terviliker instituta! Klavira za 500 dečaka!
Dečaka! Dečaka! Dečaka! Dečaka!
Kakav god da je to neobjašnjiv fenomen
smesta ga predajte meni!
Ako priđete bliže razneću vas u paramparčad!
Da li... da li je atomsko? - Da, gospodine.
Veoma atomsko! - Atomsko?
Nosi to odavde! Nosi to odavde!
Hoćeš li osloboditi moju majku? - Oslobodite mu majku!
Hoćeš li osloboditi mog oca? - Oslobodite mu oca!
Hoćeš li osloboditi nas decu? - Da! Svih 500 može da ide! Svi!
Bacite ga u tamnicu! Zauvek!
Hej, deco! Deco!
Sad ćemo odsvirati najlepši komad ikad napisan. Hoćemo li?
Spremni? Jedan, dva, tri i svirajte!
Hej, bežite! Mislim da će da eksplodira!
Ne, ne! Ne, ne!
Ne, ne! Ne!
Hej, Bart. Bart, trgni se. Probudi se.
Šta se to dešava s tobom? - Bomba! Bomba! Da li si ti dobro?
Bomba? Kakva bomba?
O moj Bogo, mora da sam zadremao, Ćale.
"Ćale"? - Mislim g. Zabladovski.
Šta je to bilo? Povredio si palac? - Da, kada i ti tvoj. -Ja? Ja nisam...
Nek' sam proklet. Kako se to dogodilo? - Zar se ničega ne sećaš?
Sećam se jedne stvari. Bolje se vrati vežbanju.
Ajme, mama, izgledaš tako lepo. Zar ne, g. Zabladovski?
Moram u trgovinu u grad. Da li bi me odveli?
Vrlo rado, gđo Kolins.
Znaš, čini mi se kao da... - Da, i ja isto.
Hej, šta kažeš da idemo na pecanje ovog vikenda?
Na pastrmskog grgeča? - Naravno, ako se tvoja mama slaže.
Dogovoreno. - Da, a ti nastavi da vežbaš
da se ne ljuti kad je pitam da idemo.
Dobro. A poneću i penicilin. - Penicilin?
Ne, pecaćemo s crvima. - Poneću ga, za svaki slučaj.
Spremna sam g. Zabladovski. - Dolazim, gđo Kolins.
Vidimo se, drugar. - Vidimo se. -Penicilin.
Sporti, momče! Zdravo, Sport.