www.titlovi.com
Oksilisun ispunjava visoke zahtjeve vašeg dana
pristupačnom, obnovljivom energijom. Ali nije uvijek bio izbor za energiju
za 99% svjetskih vladajućih ekonomskih tijela.
Oksilisun je rođen iz potrebe
nakon što su topljenja tri nuklearke okrenule svijet od nuklearne energije.
Naftni baroni i zeleni ekstremisti su podizali cijene sve više i više,
što je rezultiralo energetskom krizom 2018. Svijet je utonuo u haos,
sve dok Oksilisun nije predstavio tro-fisijski motor.
Oksilisunova karantena je napravljena na zgarištu triju nuklearki,
pa je tro-fisijski motor mogao počistiti opasnu radijaciju.
Napredak je bio spor. Ali nezavisni naučnici su dokazali
da Oksilisunov tro-fisijski motor ne samo da je radio,
već je stvarao novu energiju iz pročišćene radijacije
i time počinje energetska revolucija 2025.
Nema nečistih biogoriva, nestalnog vjetra ili skupih solarnih ćelija.
Tro-fisijski motori čiste stari otpad,
dok Oksilisun nastavlja graditi svoja postrojenja širom svijeta.
Danas nuklearna energija pokreće sve što radite
i Oksilisun je tu da se pobrine da ostane sigurna, održiva
i najvažnije od svega, pristupačna.
Oksilisun, Stvara novu budućnost, čisteći prošlost.
Upali svjetla.
Isključi alarm.
CSE Dikson, noć je. -Dejvide, komunikacije ne rade.
Sa oba terenska tehničara... -Božić je. Može li ovo čekati do sutra?
Gibson Dezert Nort je najveće spremište nuklearnog otpada
na južnoj hemisferi. Nema slobodnog dana.
Nešto nije u redu. -Nemamo nikoga.
Ja ću ići. -Šta? -Nemate nikoga. Idem sama.
Zovite prevoz. Spremna sam za 10 minuta.
Prelaziš preko crvene zone.
Potpuno nenastaniva. Ne želiš tu ostati bez goriva.
Oksilisun šalje tehničara na ovako udaljen objekat.
Nema glavnih inžinjera? -Ja sam glavni inžinjer.
Koliko ste objekata isplanirali? -Nijedan.
Nedavno sam unapređena. Radila sam samo u laboratoriju. -Pogled gore.
Tako izgleda pravi Oksilisunov karanten.
To se ne viđa u laboratoriji.
Je li ti ovo prvi planirani let? Ovde nema ništa o preuzimanju.
Izgubili smo vezu sa Gibson Dezert Nort.
Kad je osposobim, kontaktiraću Oksilisunov štab da me pokupe
i tražiti da ne šalju tebe.
Sistem aktiviran.
Dekontaminiraj.
Započni dekontaminaciju.
Abi Dikson se javlja. I.D. HEB0511.
Upis 001.
Po ulasku u objekat, niko od zaposlenih se nije odazvao.
Sam objekat je u oronulom stanju.
Možda i napušten.
Zapisaću svoje unose i poslati ih na server čim osposobim vezu.
Halo!
Ko si ti? -Oksilisunov tehničar.
Šta radiš ovde?
Veze ti ne rade. Ovde sam da ih osposobim.
Mogu li vidjeti neku identifikaciju? -Ne mogu se povezati na Openvork.
Openvork ovde ne vrijedi ničemu. -Imaš li skener? -Tamo na stolu.
Da.
Zadovoljan? Zovem se Dikson.
Abi Dikson. -Kako si došla ovamo?
Dovezao me kompanijin tri-kopter.
Samo tebe? -Da. -Samo tebe? -Samo mene.
Biću ovde dovoljno dugo da te vratim na mrežu.
Koji si ti? Zek ili Robinson?
Ja sam Robinson.
Da. Skoro da me srčka strefila.
Praviš buku u hodniku.
Ne uče te da kucaš u štabu? -Gdje je dr Zek?
Vani. -Kako to misliš? Gdje?
Obavlja kontrolu. U pustinji. Ne znam.
To nije moj posao. -Kad se vraća?
Nije rekao. Uzeo je bagija.
Šta je to? -Ništa. Držim to pod kontrolom.
Kako to ništa? Očito je nešto. -Nije. -O čemu pričaš?
Ovde piše, "Greška 8627B."
Šta to znači? Kakva je procedura?
Procedura je da treba da se opustiš. -Ovo nije šala.
Ovo je sofisticiran objekat i ovde sam da utvrdim šta je dovelo do pada veze,
a ovo bi mogao biti potencijalni...
Povukao sam onu ručicu. Jesi li vidjela?
Resetuje sistem. Da.
Od toga sva ova crvena svjetla pozelene.
Rekao sam ti da držim to pod kontrolom.
Hoćeš li mi barem pokazati moju sobu?
Nisam... očekivao goste.
Siguran sam da će ti se dopasti tvoj smještaj.
U redu.
Generalna...
... zajednička oblast. Ovaj... kuhinja očigledno.
A gore ti je solarijum.
Izgleda da se ne koristi puno.
Ne. Nije to za tamnjenje. -Da. Ali nije to poenta.
Solarijumi su dizajnirani... -Da obezbjede određenu količinu UV-a,
da um ostane pribran. Mentalno zdravlje mi je dobro, hvala.
Je li ovo ambulanta? -Da. I tvoj doktor. Veoma zabavno.
Znači... ovo...
Da, ti si ovde. Gostinjske odaje. nije nešto, ali...
Sobarica dolazi u 10:00 da počisti i pospremi.
Sretan Božić.
Robinsone?
Robinsone.
Zdravo.
Nisam znao da će ovo biti svečana prilika. Obrijao bih se.
Šta je to? -U slučaju da te zatrebam. -Ma, ne treba ti to.
Nikad nisi predaleko.
Znači, ovo si došla da vidiš?
Šta nije u redu sa njim?
Uživao sam u našem razgovoru. Bio sam usamljen prije nego što si došla.
Ti si dašak svježeg vazduha. -Nisam ovde da razgovaram.
Ovde sam da ti popravim objekat. -Da.
Šta je to?
Univerzalna komunikacijska jedinica.
Nervni sistem čitavog komunikacijskog sistema.
Kako to ne znaš? -Ova stvar je prastara.
Kao i sve ovde.
Gibson Dezert Nort nije prastara. Ona je prototip na kom kompanija počiva.
I naše najponosnije dostignuće. -Onda je to malo tužno.
Pa?
Izvini.
Možeš li to popraviti?
Nema struje. -Imam baterije.
Moraću obaviti skeniranje cijelog objekta da vidim gdje je kvar u sistemu.
Skeniranje, ha? Da.
Hoćeš li mi pokazati strojarnicu? -Naravno.
Odmah.
Ne diraj gitaru, molim te.
U kom objektu radiš? -Ni u jednom određenom.
Stacionirana sam u štabu.
Onda ne znaš ništa o PLO-u.
Psihoza lišavanja osjetila. Ja sam to izmislio. -Šta je to?
Znaš kako dugo vremena provodiš sam
u ovakvom mjestu. Nema prozora...
Malo...
... poludiš.
Zato dajemo psihološke profile svim našim zaposlenicima
prije nego što dobiju posao. -Da.
Nije to tako jednostavno.
Kad si rekao da se dr Zek vraća? -I nisam.
Moraš znati nešto o njegovom rasporedu.
Ne. On radi na potpuno drugom dijelu.
Iza zatvorenih vrata. On ima doktorat.
Ja mu se klonim sa puta. Iznosim smeće. -I izlazi svako malo?
Ja nisam šef. On je. Nisam mu ja mama. -Nisam to mislila. Samo...
Skoro smo stigli. -Ovuda se ide do laboratorije? -Da. Na kraju hodnika.
Imaš priliku
vidjeti lude eksperimente dr Zeka uživo.
Čitala sam njegove izvještaje. Nema tu
ništa van okvira kompanije. -A, je li?
Zašto to radi iza zatvorenih vrata? Nikad me ne pušta unutra.
Očigledno stvaraš neku maštariju. O takvoj psihozi pričaš? -Ne.
Pa... možda.
Pogledaj mu laboratorij. Ubiće te od dosade.
Samo nemoj ništa dirati.
E, to je... nešto.
Ovde čuvaju sva sranja?
Sranja? -Nukearna sranja.
Ne. Otpad se čuva u Dubokom grobu, iza onih vrata.
Misliš da je ovo mjesto impresivno? Duboki grob je 10 puta veći.
Šta je onda ovo? -Rashladni sistem.
Maglev ventilator napravljen da traje 200.000 godina.
Ali to nije ništa u poređenju sa ovim.
Ovo je prava tajna Oksilisunovog uspjeha.
Tro-fisijski motor.
Uzima energiju iz radioaktivnog otpada sa Duboko groba
i napaja ventilatore. -Trebao bih imati pristup.
Ako se ventilator pokvari, pogodi ko će ga popravljati. -To je nemoguće.
Ako oba ventilatora stanu, ovo bi se mjesto ispunilo gasom
da bi bilo kao štap nuklearnog dinamita.
A nikad se ni jedan nije pokvario. Genijalan dizajn.
Kako to da je jedini pristup kroz ta vratanca?
Jedino robotika može popraviti motor.
Čak i u odijelu bi te radijacija ubila u roku od 48 sati. Treba da znaš to.
Gdje je drugi ventilator? -Dole u Dubokom grobu.
U dijelu smo objekta u kome je za ulaz potrebna "zlatna karta".
Samo gledam. -U redu.
Treba ti pristup 14 nivoa da siđeš u Duboki grob.
Šta si ti? 18 nivo?
Kad nas skeniraju dobijemo samo osnovni paket. Znaš... ured, spavaća.
Klonja. Jesi li popravila veze? -Ne.
Svi osigurači i kablovi su netaknuti.
Problem mora da je negdje između ovde i tamo.
Hoćeš mi pokazati Duboki grob? -Ne.
Niko tamo ne ide. -Dr Zek.
On ide.
Griješiš. -Čujem ga dole stalno. Čim otvori ta vrata, sve se zatrese.
Griješiš. -Misliš da izmišljam? -Ne. Mislim da si zbunjen.
Dr Zek nema čak ni pristup otiskom prsta u Duboki grob.
Jesi li sigurna?
Robinsone?
Isuse! Robinsone!
Jesi li dobro? -Udaraš me. -Izvini. -Pao sam. -Šta se desilo?
Samo dug dan, znaš. Treba mi sna.
Padaš li inače u nesvijest kad si umoran? -Pa, nisam se onesvijestio.
Imao sam trenutak... Šta radiš? Dobro sam.
Kad si zadnji put zatražio medicinski pregled? -Ne treba mi.
Abi Dikson. Unos 002.
Stigla sam jutros da nađem dr Darijusa Zeka,
glavnog naučnika, odsutnog.
Nadgleda okolno područje. Ali to je nepotvrđeno.
Čuvar objekta, Robinson Skot, ne sarađuje.
Veze i dalje ne rade, ali moji preliminarni testovi su nezaključivi.
Nikad nisam vidjela ovakav Oksilisunov objekat.
Zapušten je. A Robinson Skot...
Ne znam ko ga je zaposlio, ali...
Izvini.
Nepouzdana brava. Izvini zbog toga.
Možeš li je popraviti?
Pa, nema smisla zapravo.
Neću dvaput napraviti istu grešku. Nisam navikao imati goste.
Nosiš tu stvar svuda? Čuo sam da pričaš preko nje.
Zidovi su tanki.
Pa, sakupljam informacije,
javljam se Oksilisunu. To mi je posao. Protokol.
Je li se dr Zek vratio? -Ne.
Je li to normalno za njega da ga nema preko noći?
Naravno.
Makijato. -Ne za mene.
Ovo je najbolji makijato na svijetu. Moraš ga probati.
Vruć je.
Šećera? -Ne.
U redu je. -Ostavi je tu.
Napraviću sebi jedan.
Želim izvršiti medicinske testove na tebi.
Sinoć... -Ma ono od sinoć je u redu. -Ne...
Možda imaš ozbiljne zdravstvene probleme. Izvoli.
Lijepo je to, ali sam dobro.
Sad sam dobro. Kad sam bio mali, imao sam nešto.
Moji bubrezi. Sad je prošlo. Dobro sam.
Je li zbog alkohola?
Uglavnom zbog ženskih. I pomalo alkohola.
Imam sestru. Margo.
Bila je... tvojih godina.
Ona me otrijeznila. Pobrinula se za mene.
Oporavila me. Odvikla me.
Svi drugi su me ostavili.
Ona je istrajala. Dobro sam.
Nestalo je.
Ne pij vodu.
Nije dobra.
Izvrstan je. Luda si. Hoćeš svoj?
Tvoja je. -Dvije šoljice kave za mene.
Pazi se. Živjela.
Čistio sam mjesto nekog starca.
To je bilo nešto što smo radili kad ih izbace.
To je bilo nešto što sam mogao, kad sam naduvan.
Lak posao. Znači, čišćenje
i bacanje stare odjeće i namještaja i svega što mu ne treba.
I onda ugledam da ima gomilu CD-ova.
I pomislim kako je to kul... -Gomilu čega?
Gomilu CD-ova. Kompakt diskova.
Kompakt diskovi. Muzika. Mali srebrni diskovi.
Da, da. Stara muzika sa prelaza vijeka.
I ima neke stvari koje ne znam. Poput Oejzis.
Šed Seven...
Ist Seventin...
I razmišljam o tome da dok čistim, pustim malo muzike.
Gledam njegovu muziku. "Uzeću ovo, uzeću ono". I ispadne neka vreća.
I razmišljam da ju je sakrio. Mala vreća na zakopčavanje. Šta je u njoj?
Ne znam toliko o muzici sa prelaza vijeka.
Ali znam ponešto o retro drogama i tim stvarima.
Pogledam unutra i vidim... neki kristal, kamen.
Zdravo! Znaš li šta je to? Krek kokain.
I trčim ti ja po kući, uvjeravam se da je sigurno da to uradim.
Treba mi upaljač i malo folije
i mala staklena lula. Sve pripremam da to uradim.
Odlomim malo kreka, stavim ga u lulu i...
I nekako zapalim. Čekam.
Ništa. Dvije, tri minute možda.
I treba da te uradi. Ništa. Pomislim da je krek slab.
Odlomim još i stavim. Uzmem upaljač. Nekako to pripalim.
Ništa. Na kraju popušim sve.
To je mnogo kreka. Ništa!
Nakon dvadesetak minuta mi udari neka glavobolja.
Kao da mi je glava ispunjena cementom. Dođe mi muka.
Sljedeće što znam, onesvijestim se na tuđem podu.
Nije čak ni moja kuća. Gotov sam. Ovako. I onda, vlasnik kuće, taj starkelja,
tip čiju smo kuću čistili me probudi.
I trgnem se i pogledam okolo. Pokušavam sakriti lice, ali on vidi...
Vidi šta radim. Sve vidi. I znaš šta on kaže?
"Moja baka je donijela to 1991."
"Upravo si popušio dio Berlinskog zida."
O, čovječe!
Kao da sam popušio istoriju.
Bio sam u bolnici dva dana. Sam.
I onda je došla moja sestra. Razgovarala je sa mnom.
Sredi život, napravi neke promjene i tako to. To me i dovelo ovde.
Ona i ja smo se dogovorili da dođem ovde.
A ti?
Ja? -Da. Porodica, ljudi sa kojima pričaš, prijatelji.
Ne. Nemam porodice. -Nemaš porodice?
Ti si sirče koje je odgojio Okilisun?
Ne. Imam tatu.
Ali ne pričam sa njim.
Šta je ovo?
Pokušavao sam se sprijateljiti.
U redu, pa... praznici, rođendani...
Šta... Ideš na ručak sama?
Igraš pasijans? Spavaš cijeli dan?
Imam prijatelje. -Imaš? -Da. -Skeptičan sam.
Kako se zovu? -Tesla i Džobs.
Kakva su to imena? To su... ma, daj!
To su moji psi. -Imena tvojih pasa?
Ma, daj. Šta imaš? Male lajave stvari
koje stanu u kutiju od cipela. -Ovo nije u redu.
Nivoi bekerela su viši nego što bi trebali biti.
Podešavanja ti nevaljaju.
Pa, možda je neko bio u Dubokom grobu.
Šta je? -Niko živ,
pa čak ni neko poput dr Zeka ne bi stvorio ovakvo povećanje.
Mora da je do tvoje opreme. Nije podešena.
Ostaviću te.
Rješićeš ti to.
Dr Zeka i dalje nema. Zabrinuta sam za njegovu sigurnost.
I postoji... problem.
Prema ovim podacima, crvena se zona širi, što nije moguće.
Mora da su očitavanja pogrešna.
Robinson nije vješt kao što sam očekivala.
Sama ću rekalibrisati parametre.
Šta gledaš? -Isuse. -Izvini.
Krenuo sam na krov udarati loptice.
Učinilo mi se da sam vidjela čovjeka u pustinji.
U redu. Mogu li?
Naravno.
Ne vidim ništa. -Šta ako je to Zek?
Šta ako je tamo vani... i povrijeđen je
i treba našu pomoć?
Mislim da se Zek neće vratiti.
Nema ga već 4 dana.
Ne. Rekao si da je juče otišao. -Nisam to rekao.
Šta mi to prešućuješ?
Pukao je.
Psihoza lišavanja osjetila.
Golema. Ne znam je li zbog izolacije,
ili testova koje je sprovodio.
Možda se izložio radijaciji u Dubokom grobu.
Ali, znaš, malo je...
I onda neku noć prije...
Idem udarati loptice na krovu. -Ne, slušaj.
Strujni kablovi su namjerno prekinuti.
On ih je prekinuo? -Reci mi šta se dogodilo.
Znaš, većinu vremena...
... ga ignorišem. Budem u kontrolnoj sobi. On radi šta hoće. Odlično.
Prije nego je otišao, on je... vrištao.
Vrištao niz hodnik.
Počeo je vikati na mene.
"Ti si to uradio! Ti si ga pokvario."
"Ti si pokvario ventilator!" Upirao je prstom u mene i vikao.
On je strašan tip. I pobjegao sam.
Pobjegao i sakrio se. I čuo sam vrata skroz gore.
Uzeo je bagi.
Ne znam kako bi preživio tamo.
Kažem ti, vidjela sam nešto.
Da, pa znaš, to bi moglo biti...
... ovo mjesto.
Zidovi. Tlo.
Vazduh...
Uvuče se u tebe.
Kako si spavala? Jesi li sanjala?
Možeš provesti koliko god hoćeš vremena u onom solarijumu.
Ali ti uđe u um.
Idem igrati golf.
Robinsone?
Robinsone!
Robinosne, to je... Zek.
Čuješ li me?
Otvori vrata!
Nisam siguran da bi trebao premostiti sistem.
Oboje ćemo umrijeti ako ne otvoriš vrata!
Ne znamo koliko je izložen radijaciji.
Nemamo vremena za raspravu.
Pomozi mi da ga pomjerim.
Idi unutra. Ja ću. Mislim da je ovo greška. Idi unutra! Idi!
Šta je dođavola to bilo? -Slijedim kontaminacijska pravila.
To je dr Zek! -Ne znaš to. -Ko bi drugi bio?
U crvenoj smo zoni. 300 km od najbližeg grada.
Pa? -Da, to je dr Zek.
Kako mu je? -Puls mu je izjednačen. -Je li?
Bio je poprilično izložen. -Šta je to?
Heksomorfon.
Trebao bi pomoći u borbi protiv radijacijskog trovanja.
Nije daleko stigao? -Ne znam. Možda se vratio.
Šta ti se desilo?
Šta je to? -Mjera opreza. Opasan je, zar ne? -U komi je.
Pa, probudiš se iz kome. -U redu. -Trebaš pomoć?
Zašto se ne vratiš u kontrolnu sobu. -Dobro je. Vratio se.
To je važno.
Vrištala si. Zabrinuo sam se.
Noćna mora. -O tvom tati?
Spomenula si mu ime.
To je zbog ovog mjesta. -Dobro sam.
Mogla si me zavarati.
Tata mi je eutanizirao baku kad mi je bilo 7 godina.
Ventilator ne radi! Pogledaj!
Nemoguće. Resetuj konzolu. Tvoja očitavanja su pogrešna.
Sigurna sam da je to u pitanju.
U redu.
To je pomoglo, ali pogledaj. I dalje se ne pomjera.
Dobro.
Provjeriću to. Ti ostani ovde.
U redu.
Šta se desilo?
Jesi li išao tamo? -Šta?
Ventilator! -Ne mogu.
Nemam pristup. Sjećaš se?
Za šta me optužuješ?
Žao mi je.
Nije moguće, osim ako neko nije sabotirao strojarnicu.
Ne može biti.
Moram osposobiti vezu. Da se čujem sa štabom.
Ovo je van mojih mogućnosti. -Koliko je ozbiljno?
Moramo li se evakuisati? -Ne. Sve dok drugi ventilator radi,
trebaće dani da se nivo gasa podigne na opasan nivo.
Zek.
Doživljavamo nečuveno gašenje mašine i ventilatora.
Tražimo tim za hitnu opravku objekta.
Razlog gašenja je nepoznat.
Ventilator je otkazao.
Kako to ima smisla?
Sa Oksilisunovim sistemom ventilator ne može otkazati osim...
... ako ga je neko sabotirao.
Odjavljujem se.
Ne sviđa mi se što je ovde.
Vezan je.
Ne znaš ga kao ja.
Gle, pusti da ga čuvam neko vrijeme. -Ne, ja ću.
Ti imaš posla. -Pod kontrolom je.
Ne možeš stajati ovde i čuvati ga cijelu noć. Ja ću.
Ako se probudi...
Ako se pomjeri...
Zovi me.
Šta... -U redu je. -Šta...
Kakvo je ovo mjesto? Gdje se nalazim? -U Gibson Dezert Nort ste.
Gibson Dezert Nort? -Robinsone, budan je. -Robinson. Robinson?
U redu. Hvala bogu.
Šta? Zašto sam...?
Ja sam Abi Diskon. Oksilisunov inžinjer.
Dovezli su me. -Šta mi se desilo?
Samo se opustite i objasnićemo vam.
Dr Sejl mi je rekao da vas pozdravim.
Dr Džefri Sejl? -Tri godine na njegovim časovima i onda sam mu bila pripravnik.
On mi je sredio intervju za posao u Oksilisunu.
Rekao je da vas pozdravim.
Nismo pričali otkako sam došao ovde.
Džefri i ja smo diplomirali zajedno. Bio sam mu na svadbenoj zabavi. Da.
Ima veoma lijepe riječi o vama.
Onda ih je izmislio. -Kaže
da ste najgenijalniji naučnik u polju sprečavanja nuklearnog širenja
kojeg je upoznao.
Evo.
Zdravo. -Hvala, Robinsone. -Nema na čemu.
Kako se osjećaš? -Čemu ovo?
Zar se ne sjećaš šta se desilo one noći kad si otišao?
Ne mogu se sjetiti. -Poludio si. -Imao si slom živaca.
To je razlog što si vezan.
Za našu, a primarno za tvoju sigurnost.
Hvala. -Nema na čemu. -Nije mi dobro. Leći ću. -Da. Opusti se.
Imaš li pribor za ličnu higijenu?
Mislim da bi dr Zeku bilo bolje
da nema prljavštine iz pustinje na sebi.
Hoćeš da odem po njega? -Biće mi dobro. -2 minuta.
Dr Zek?
Postoji li nešto što mi prešućujete?
Dođi ovamo.
Moram znati da li ti mogu vjerovati.
Naravno. -Sin dr Sejla, pričaj mi o njemu. -U 20-im je.
Oženio se. Nisam ga upoznala, ali...
Reci mi istinu o njegovom sinu, odmah.
Nije mu pravi sin.
Žena mu je bila trudna kad ju je upoznao. To ne bih smjela nikome reći.
Niko to ne zna. -Znam, znam. Osim pouzdanih ljudi.
Taj čovjek... To nije Robinson Skot.
Šta? Dr Zek, ponašali ste se kao da ga znate.
Morao sam. Vezan sam. Jedini razlog što me nije ubio
je taj što ti misliš da je on Robinson Skot.
Neku noć sam bio sam u laboratoriji. Radio sam. Odjednom je došlo do proboja.
A Robinson... Pravi Robinson Skot
je otišao da provjeri i ovaj ga je očigledno nadjačao.
A onda me ovaj našao.
Ostavio sam Robinsona.
Ako ovo nije Robinson Skot,
kako je on došao ovde? U sred smo crvene zone.
Nemam pojma. Mora da je bačen ovde. Ne znam.
Znaš li išta o tome šta hoće?
Moramo otići odavde. Nemamo puno vremena.
Kad je iduće kupljenje?
Rekla sam da ću im se javiti.
Sranje. Veze još ne rade? -Da, ali antena na tvom bagiju.
Pomoću univerzalnog komunikacijskog porta mogu dobiti signal.
Odlično. Pošalji onda poziv u pomoć, ali da on ne zna.
Sve dok vjeruje da ti ne znaš istinu, bićemo dobro.
Hoćemo. -Zašto nas jednostavno ne ubije?
Nije te pokušao ubiti? Trebaš mu za nešto.
Namještam moj dvosmjerni radio na moju frekvenciju.
Ako se vrati dok me nema, čuću šta se dešava.
Odlično. Hvala. Abi? -Da.
Možemo mi ovo.
Abi, ovde je. Stiže.
U redu. Idemo.
Gdje? -Gdje?
Imamo problem. Robinson nije Robinson.
Neko je provalio u objekat. Zato je dr Zek pobjegao.
Smjesta nam treba pomoć.
Lezi.
Zabaci glavu nazad.
Eto ga. Mora da je fino.
Da skinemo tu pustinjsku nečistoću sa tebe.
Ako bi spustio ruke.
Moraš biti vezan zbog svoje sigurnosti. -Znam.
Ove britve su nevjerovatno oštre.
Pokušaj zamisliti
da si u nekom starom filmu... u brijačnici.
Gdje je Abi?
Otišla je u moj ured po moj tablet.
Samo ću... Da, ovo izgleda dobro.
Da.
Moraću te nageti još malo.
Ne mogu dohvatiti... -O, ne. -... teška područja.
Ne moraš vrat. -Opusti se.
Samo se opusti. -Robinsone? -Završavam ovde.
Puno bolje. Gotovo. -Izgledaš bolje. Evo.
Zaboravila si moj tablet. -Laboratorija ti je u haosu. Nisam ga mogla naći.
Moraćeš mi dati bolja uputstva. -Da, naravno.
Dr Zek, imali ste buran dan. -Znam. -Šta mislite da se malo odmorite?
Ne, ne. -Daću vam ovo za opuštanje. -Ne trebam...
Spusti ga. -Dobro. Pripazi ga.
Bio je nervozan. Dobro što si ga omamila.
Mislila sam da ćemo oboje lakše spavati
znajući da je uspavan. -Da.
Izgleda da se ne sjeća ničega. -Vjeruješ li mu?
Čini li ti se opasnim?
Pa...
Stvari nisu uvijek onakvim kakve se čine.
Šta se dešava? -Morala sam te probuditi injekcijom. -Gdje je on?
Spava. Moramo otići odavde. Odvrati pogled.
Jesi li poslala signal? -Još nisam. Tamo i idemo.
Moramo ići odavde.
Trebaće im 40 minuta da dođu.
Čekaćemo vani. -U redu. Idemo. -Prekasno.
Šta radiš Abi? -Ti nisi Robinson Skot.
O čemu pričaš? -Dr Zek... -Ne mrdaj! -Dr Zek mi je rekao...
Doktor? Vjeruješ mu? Tako to ide?
Reci joj isitnu. Reci joj istinu odmah!
O čemu on to? -Pobjesnio je. -Reci joj za Gibson Dezert Nort!
O Oksilisunovom krunskom dragulju. -Šta? -Reci joj.
Nemam pojma o čemu pričaš. -Voljan si se kladiti na naše živote?
Da.
Da vidim. -Krvarim li? -Laser je spalio ranu. Dođi.
Do kreveta. -Šta je rekao o meni?
Ne diraj to.
Rekao je da si neki terorista koji je provalio i ubio pravog Robinsona.
I povjerovala si mu? -On je uvažen član naučne zajednice.
Šta sam trebala pomisliti? -On je ludak.
Kako da pređem crvenu zonu? Kako da pređem onoliku pustinju?
Dok bi došao, imao bi radijacijsko trovanje.
Uništio je mehanizam vrata.
Zatvoreni smo ovde. Pobjeći će bez nas. -Ne, ne, ne.
Ne bježi on. Ide u Duboki grob.
Kopile.
Samo...
Šta si time mislio?
Kad si rekao da... ... je ovo mjesto laž.
Boli. -Šta si time mislio?
Ovo mjesto
je trebalo biti sigurno nuklearno skladište.
On ga je pretvorio u bombu.
Hvala. Abi, ja ne...
Ne znam šta ćemo sada. Kako ćemo do njega? On je u Dubokom grobu.
Ja imam pristup.
Imaš? -Da. -To je sjajno. -Samo malo.
U redu.
Premostiću žice,
tako da mehanizam radi sa ove strane.
Možeš to?
Fino.
Moramo ga naći. Mogu ga naći preko tableta. -Nema vremena za to!
Nema vremena!
Jebote.
Baci palicu. -U redu. -Ko si ti? -U redu.
Ti imaš radijacijsku bolest.
Ti si išao preko crvene zone? -Začepi! -Ko si ti? Molim te.
Ko si ti? -Začepi! Niko neće spriječiti da uradim ono što sam došao uraditi.
Šta radiš? -Gibson Dezert Nort se raspada
nepredviđenom brzinom godinama i znao si to!
Znaš da je Oksilisunov sistem neotkaziv...
A Barov Krik? Svi obližnji gradovi bi trebali biti dobro u zelenoj zoni.
Osim ako čitav Barov Krik nije ustao i pomjerio se,
crvena se zona širi.
Da. -Kad si planirao reći Oksilisunu? -Već znaju.
Šta?
Dr Sejl i ja znamo istinu.
Istinu? -Da. -Da ubijate ljude?
Istina je da energiju koju dajemo svijetu važnija od usranog gradića...
Ali ljudi ne... -... u sred ničega! -Njegova porodica. -Koliko ih je živo?
Znaš li koliko bolnica, gradova, domova koriste našu energiju?
U Barov Kriku je bilo 230 šupaka!
Začepi!
Začepi! U redu? Sam nađi izlaz.
Abi.
Ti si znači kvario ventilatore.
Ti si sam prešao preko crvene zone?
Koliko dugo umireš? -Ne znam.
Svi smo se razboljeli u isto vrijeme. Ja sam izdržao duže
od Margo.
I Semija. -Ovo ih neće vratiti.
Znam kako je ostati bez porodice.
Onda znaš zašto moram ovo uraditi.
Ne. Samo ćeš ubiti još više ljudi. Ne mogu ti dopustiti...
Ne prati me. -Stani. -Nazad! -Stani! -Nazad, Abi!
Stani.
Oksilisun mi je uzeo sve.
Ako uništiš ovo mjesto nisi bolji od njih. -A ti jesi?
Ne. -Svijet treba tragediju
da vidi šta se ovde dešavalo.
Ubiću te prije nego što dopustim to.
Ne, nećeš.
Ako izađemo odavde, imam podatke na mom disku.
Ti i ja možemo biti zviždači. Možemo svima obznaniti. -Ne, ne!
Slomiće te! Ovo je veće od tebe!
Cijelom se svijetu laže!
Da li bi Margo i Semi ovo htjeli?
Nisam siguran. Ne znam.
Možda ću imati priliku pitati ih. -Ne!
CTE Abi Dikson zove Oksilisunov tri-kopter.
Rajn, čuješ li me?
preveo: adm1r prilagodio: Borghia
Preuzeto sa www.titlovi.com