Ahogy gondolod.
Álljon fel!
Tegye amit mondtam!
Most pedig szálljon fel a lóra, mielőtt úgy járna, mint Winchester.
Mi a neve, asszonyom?
Mrs. Lowe. Nancy Lowe.
Lordsburgból?
- Igen. - Tudnom kellett volna.
Lát valami tüzifának valót, asszonyom?
Nem, egyáltalán nem.
Nem is fog, ha csak ott ül!
Mr. Cody, azt mondta, hogy Önnek tudnia kellett volna...
Hogy értette ezt?
Egy hónappal ezelőtt, Comanche feldúlt mindent,
őrült mészárlásba kezdett, és csak a puskámnak köszönhetem az életem.
Azt hittem, mindenki tud erről.
A férjem küldte?
Nem, asszonyom.
- Nem Ő küldte? - Az indiánok magáról beszéltek.
Arról, hogy elkaptak egy fehér nőt.
- És utánam jött? - Igen, asszonyom.
- Miért? - Jó ötletnek tűnt.
Meg is ölhették volna.
Tudom, asszonyom. Reggel indulunk!
Két nap múlva Lordsbourgban leszünk. Jó éjszakát, Mrs. Lowe.
Ha a Comanchék ellopnák...
...azt a nőt, akit szeret...
hogyan érzezné magát?
Nem tudom, de ez most nem számít.
- Nem számít? - Nem, asszonyom. Nem számít.
Comanche Station.
A vasutas biztosan ellovagolt Casa Verde felé.
Így kétszer annyi idő, mire odaérünk Lordsbourgba.
Addig megetetem az állatokat.
Mr. Cody, biztosan vissza tud vinni Lordsbourgba?
Mert így is van elég bajom.
Megígértem, hogy visszaviszem az urához,
és betartom az ígéretem.
Mi a helyzet, Cody? Kellett nekünk egy kis extra fegyver.
Dobie!
Nézz körbe! Lehet, hogy ez egy csapda...
...és én nem akarom, hogy megöljenek.
Igen, uram.
Frank!
Igen?
Ő a vasutas felesége?
Ő itt Mrs. Lowe.
Nem hiszem el...
Hé, Frank, Ő itt a Mrs. Lowe.
Már szinte tűvé tettem kegyedért az országot.
- Már keresett engem? - Igen, asszonyom.
Már régota keresem Önt.
Már szinte mindent átkutattunk, Mrs. Lowe. Nem igaz, Frank?
De te megelőztél minket, Cody.
Frank, menj fel a dombra,
és nézz körül, hogy nincsenek-e indiánok a közelben.
Tedd amit mond.
- Lane. - Hello.
- Békés indiánok voltak. - Na és?
Bár gondolom ez téged nem zavart...
Mi nem vagyunk skalp vadászok, Cody. Te is tudod.
Igazán?
Akkor miért lőttetek rájuk?
Nézd! A fiúk és én ugyanarról jöttünk, amerről te.
Mrs. Lowet és téged követtünk.
Aztán pedig megtámadtak minket.
De a pénz miatt, mégis idejöttünk.
Gondolom nem tudtad, hogy az a fickó pénzt kap,
aki hozza vissza, Mrs. Lowet?
Ön sem tudta?
Pedig 5.000 $-t kap az a fickó.
Jó trükk volt, Cody.
Elhallgatni előle a pénzt..
Jó trükk volt...
Hallottam az olyan emberekről, mint Ön.
Commancheros-oknak hívják őket azt hiszem.
Nincs szükségem magára, majd egyedül megyek Lordsbourgba.
Majd várhatja azt a pénzt, amit értem kapna.
- Készen álltok, fiúk? - Készen állunk.
Akkor minél előbb próbáljátok meg, rákenni a kenőcsöt!
Fogjátok erősen.
Kapd el, Dobie!
Oh, menj innen!
Gyerünk! Gyerünk, Dobie, fogd meg!
Próbálom!
Ez az, Dobie, ne félj tőle.
Tartsd erősen, Dobie!
Elég rossz bőrben van.
Örüljön neki, hogy túlélte...
De mostmár bekentük a kenőccsel,
így hamarabb meggyógyul.
Régen volt, Cody.
- Mikor utoljára láttalak... - Fort McKavett.
Igen. Még a hadseregnél voltunk.
Sosem tudtam, hogy miért.
Indiánokat öltünk, azért voltunk ott.
Azért?
A legjobbak voltunk.
Úgy hallottam, hogy a katonáid elmenekültek.
Végülis mi történt?
McKavett törölte a parancsot.
Ja, értem.
- Ami történt, megtörtént. - Megtörtént?
Én csak a munkámat végeztem!
Lerohantál egy olyan falut, ahol békés indiánok éltek.
- Nem tudtam, hogy békések. - Ne hazudj!
Ezt mondta a hadbíróság, ugye?
Nem mondott a hadbíróság semmit...
Azt hiszed, hogy mindent tudsz...
Overlandben.
A Lordsburg futni hagy...
Overlandben, Lordsburg futni hagy
Casa Verde, napkelte.
Megváltozik a Comanche állomás, naplemente.
"Időjárás...
"Az időjárás lehetővé teszi."
Nem tudtam, hogy tudsz olvasni, Dobie.
Nos, nemrég "tanultam" meg.
Olyan apróságokról, mint a csomagolóanyagok, stb...
Melyik Comanche?
Ez.
Dang!
Mrs. Lowe, vonattal akar hazamenni?
Igen, úgy tervezem.
Nem hiszem,hogy veled szeretne menni a hölgy, Cody.
Mrs. Lowe azt mondja, hogy megy egy vonat Lordsbourgba.
De csak egyedül, Mr. Lane.
Ahogy óhajtja.
- Lane. - Hello.
Jól gondold meg!
Ha úgy döntesz, hogy elmész, akkor tartsd nyitva a szemed.
Nem megyünk sehová, nem igaz?
- Én nem. - Én sem.
Szép ez a hely, cimbora.
Még maradunk egy darabig.
A hölggyel megvárjuk a vonatot,
legalábbis ez a terv.
Nem, fiúk?
Ha csak nincs ellene kifogásod, Mr. Cody.
Nem hiszem, hogy ez az Ő dolga lenne.
A számból vette ki a szót.
- Mr. Lane. - Igen, asszonyom?
A vonatnak már ide kellett volna érnie...
A sofőr valószínűleg a lövöldözésektől megijedt,
és Casa Verdében töltötte az éjszakát.
Értem.
A férje egy szerencsés ember, hogy visszaszerezte magát.
Azt hiszem, hogy hiányozhat már a férjének,
a pénz alapján.
Ennyi pénzt fizetni, azért nem semmi.
Végtére is, 5.000 $-ról van szó.
Biztosan szeretheti magát.
De viszont én...
...az életemet is kockáztattam, hogy megtaláljam.
Jó éjszakát, Mr. Lane.
Amint megérkezik a vonat,
én és a fiúk elkísérjük Önt Lordsbourgba.
Mit gondolsz?
Ben elmondja a nő férjének, hogy mire készülünk?
Nem.
Cody nem ilyen.
Ez az ország nyüzsög a Comanchéktől.
Viszont az 5.000 $-ról sem mondana le.
Ez így van.
Öljük meg.
A nő be tudna azonosítani minket.
Ha él.
Tessék?
Mr. Lowe azt mondta, hogy...
a halott feleségéért is fizet 5.000 $-t.
Miért fizetne egy hulláért 5.000 $-t?
Nem tudom, de nem is érdekel.
- Hát, ez őrület. - Az, egy jól fizető őrület.
Megöljük a nőt?
5.000 $.
Ez nagyon sok pénz.
Hallottam, mit mondott Lane a férjéról.
Hogy akkor is fizet, ha mi mind a ketten meghalunk.
- Ez minden, Mr. Cody? - Nem, asszonyom.
Viszont a pénzzel kapcsolatban..
Gondolom nem tudott semmit róla.
Semmit sem tudtam róla.
Nem hiszek magának.
Ahogy gondolja.
Frank?
Ébren vagy?
Igen.
Frank, itt nagy a baj.
Nos, Ben.
Mi az?
Ahogy bánik velünk.
Tudod, "Csináld ezt, csináld azt!"
Azt mondja, "ugorjatok", és mi azt mondjuk: "merre?"
Na és?
Ez így nem nagyon korrekt.
Ha akarsz elmehetsz, Dobie! Ben nem fog megállítani.
Neked is jönnöd kéne!
Úgy érted, haggyuk itt Bent?
Nem tudom...
Ez nem személyes...
...csak az ember egy idő után megszokik mindent.
Változnak az idők.
Hogy?
Az apám ezt mondogatta nekem:
"Dobie, nem számít, mit teszel...
...vagy, hogy kiért...,
...a lényeg, hogyha meg kell tenned, tedd meg!"
Nos, mit is jelent ez?
Ó, egy csomó dolgot.
Mint például?
Nos, mint Cody.
- Cody? - Igen.
Mert?
Készülődik valamire.
Honnan tudod?
A hadseregnél volt.
Volt. Már nincs ott.
Ez nem számít, te is tudod.
Amit ott tanult, azt sosem fogja elfelejteni
Az apám mindig ezt mondogatta.
Az apád mindig ennyit beszélt?
Igen.
Jó ember volt.
Persze ez szégyen.
Szégyen?
Igen, az én apám,
sosem tett le az asztalra semmit.
Jó éjt, Frank.
Mit gondolsz, Ben?
Húzzunk el innen.
- Cody. - Szépen füstöl.
- Dobie. - Igen, uram?
Hozd az állatokat.
Aztán már itt sem vagyunk.
Casa Verdénél várjunk rájuk.
Hát most biztos nem.
Franknek igaza van.
Semmi esélyünk nincs ellenük.
Ha ügyes vagy leszedheted a skalpjukat!
Nem ajánlom, hogy folytasd!
- Miért akkor mi lesz? - Mindjárt meglá...
Ben! Egy ember jön erre!
Vissza kellett mennem Casa Verdébe.
Hogy vigyázzak, vigyázzak...
... az állítaimra.
Skalpvadászok támadták meg a falut, Mesa közelében.
Megölték a nőket és a gyerekeket.
Elkapták őket.
Elkapták őket?
Igen. Volt két ember, aki nem verdei volt.
De ez nem hatotta meg Comanchét.
Lemészárolta az egész területet.
Kerüljék el, amilyen messzire csak lehet.
Ha Lordsbourgba mennek...
A lovam...
Vigyázzanak a lovamra...
Majd gondoskodunk róla.
Frank, Dobie mossátok meg a kezeteket.
Mindannyian Lordsba megyünk.
Elképesztő, hogy az idiánok feladják,
amint meglátják a Winchester puskát.
Mrs. Lowe, nagyon csinos nő.
Amikor egy olyan csinos nőt látok, mindig elgondolkozok, hogy
nekem még miért nincs feleségem.
Igen?
Nos, bevallom a nők terén nem vagyok szerencsés.
Talán túl komoly vagyok.
Bár Sonora-val jól elvoltunk.
Azt mondta, hogy szeret engem. Azt akarta, hogy vegyem feleségül.
Igen, csak a férje nem akarta.
Ha összeházasodtunk volna, akkor most nem beszélgetnénk.
Ez megtanított nekem egy leckét:
Mindig bizonyosodj meg arról, hogy ami neked kell, az nem másé.
- Lane. - Hello.
Amit az állomáson mondtam,
a skalpokról...
Felejtsd el! Mindenki követ el hibákat.
Úgy, mint Mr. Lowe.
Rengeteg pénzt ad a felesége megtalálójának.
Ebből következik, hogy a megtaláló kapzsivá válik.
Hogy érted?
Olyan dolgot csinál, ami nem helyes.
Tudod, messze van még Lordsburg.
Mostmár értem, miért nem szereti valaki, ha a nője veled van.
Mint te, például?
Mint én.
Várj meg itt.
Gyere át.
- Ugyan már. - Dobie, csak elbírsz négy lóval.
Gyerünk, gyerünk, mozgás.
Kövessük a folyót!
Így megspórolhatunk egy napot.
Nagyon sietsz, cimbora?
Időm, mint a tenger.
Együtt utazunk.
Azért nem sietek.
Ezt vegye fel.
Pár mérföld múlva, még jól fog jönni.
Mr. Cody, azt hiszem, tartozom egy bocsánatkéréssel.
Mindegy, hogy miért, de megmentette az életem.
Azért, mert jó ötletnek tűnt.
Lane azt mondta nekem, hogy több Comanche van ezen a területen,
mint bárhol az országban.
Miért, Mr. Cody?
Mert 5 $-ért árultak Winchester puskákat.
Ezek után már gondolom éri.
Addig itt maradunk, amíg nem esznek eleget az állatok.
Aztán követjük a folyót.
Jól néz ki.
De kár érte.
Viszont meg kell tennünk,
amit Ben mondott.
Talán nem kell.
Nem látok más utat.
És ha Cody megkapná a pénzt,
- és mi utána... - Ez nem fog működni.
Miért nem?
Mert ismer már minket annyira.
Akkor mit fogunk vele tenni?
Beállítjuk őt Commanchének, vagy nem tudom.
Ez nem tetszik nekem, nagyon nem tetszik.
Engem arra tanítottak, hogy kedves legyek a nőkkel.
Tudod, "Igen, asszonyom. Nem, asszonyom."
Nyisd ki előttük az ajtót, húzd ki a széküket.
Nem arra, hogy megöljem őket.
Úgy gondolod, hogy én élvezni fogom amikor megöljük?
- Nem, azt hiszem nem. - Dolgozni szeretnél, ugye?
- Dolgozni? - Becsületes életet élni?
Nem, nem tudnék úgy élni.
- Én cowboy vagyok. - Na látod!
Ha valakit meg kell ölni, akkor azt megöljük.
Ez egy ilyen munka.
Frank!
- Hát nem szép? - De.
Frank, nézd meg, hogy hol vannak.
Ha a folyónál, akkor muszáj a hegyen mennünk tovább.
Jól mondod.
- Hol van már ez a nő? - Ülj le. Mindjárt visszajön.
Frank! Frank!
Ennyi volt, elmegyek.
- Nem hagyhat el! - De, asszonyom.
Ez nem helyes, Mr. Cody.
Mostmár az életünkre kell vigyáznunk.
Mindenki lóra fel!
Mostantól csak óvatosan.
Mr. Cody, nem hagyhatja itt ezt az embert, amíg el nem temette.
Ha ennyire a szívéhez nőtt, temese el maga!
Itt jó lesz.
Frank lovát pedig ha Lordsbourgba érünk, hazaküldjük.
Igen, uram.
Egy nyereg és egy pólót. Ez minden, ami Frank volt.
- Nem sokminden. - Nem.
- Nem az Ő hibája volt. - Nem?
Nem.
Nem tehetett róla
Sok mindenről nem tehet az ember, de mégis bekövetkezik.
Ez nem ilyen egyszerű.
- Hány éves vagy, Dobie? - Nem tudom. Fiatal.
Van családod?
Nincs, uram.
Egyedül élek.
Régóta ismerted?
Én és Frank Devaldienél ismertük meg egymást.
Frank egyedül volt, úgy, mint én.
Hallottuk, hogy egy fickó fiatal embereket keres.
Azóta vagyunk eggyütt.
Egy kötélen fogod végezni, Dobie. Ugye tudod?
- Igen, uram. - De el is mehetsz.
Már gondoltam, rá. Sokat agyaltam ezen.
Frank azt mondta:
Egy idő után az ember hozzászokik a dolgokhoz.
Dobie, amikor eljutunk Lordsburgba, jöhetsz velem is.
Fárasztó egész idő alatt egyedül lenni.
- Tényleg megtenné? - Gondold át, fiam.
Nyugalom! Csak én vagyok! Menj le a folyóhoz, Dobie!
- Mire vársz még? - Megyek már.
Kapd el.
- Ben? - Hello.
Ha eljutunk Lordsba', szólnunk kellene Frank rokonainak.
Tudniuk kell, mi történt.
Persze, szólni fogunk nekik.
Biztos vagyok benne, hogy hiányozni fog nekik...
Hiányozni fog nekik is.
Ez a Dobie nagyon szelíd fiú, nem igaz?
Túl lágy.
Miért?
Ez egy kemény ország, Cody. Itt nem lehet életben maradni,
akkor, ha gyáva vagy.
Mint Mrs. Lowe férje.
Más embereket küld a feleségéért.
Igazán férfias.
Ki tudja mi lesz majd itt?
Egyszer beleszerettem egy ember feleségébe.
Egy szép nőbe.
Éreztem, hogy Ő is szeret.
Elmondtam neki, hogy szeretem.
A mozgását, mindent.
Most jut eszembe, hogy, teljesen úgy nézett ki, mint Ön, Mrs. Lowe.
A férje elvesztette a feleségét, és amikor megtaláltam,
úgy ismertem meg.
Annak a nőnek is bátor férje volt.
De ez már mind a multé.
Viszont most Ő jár a fejemben.
Már két éjszakája csak rá gondolok.
Ez nevetséges...
Mi kockára tesszük az életünket, a férje pedig otthon alszik,
vagy tudom is én mit csinál.
- Nos, a következő dolog, amit tudni... - Lane.
Én csak azt akarom mondani, hogy a férjek sosem kapják vissza őket.
Elveszíti a feleségét.
Egy ilyen gyönyörű nőt.
Persze, ebben az esetben ott van a pénz.
5.000 $-ért bárki hazavinné önt, Mrs. Lowe.
És örülök, hogy nem én viszem vissza.
- Lane. - Hello.
Egy kis szerencsével, akár már holnap is odaérhetünk.
- Csak a folyót kell követnünk. - Engem már nem érdekel...
Mrs. Lowe miatt van az egész.
Mr. Cody.
- Nem kellett volna megtennie az én kedvemért. - Nem azért csináltam.
Szia! Nem tudtam aludni.
Kár.
Semmi sem olyan magányos, mint az éjszaka.
- Dobie... - Igen, asszonyom?
- Mióta ismeri Codyt? - Amióta az állomáson találkoztam vele.
Azelőtt egyáltalán nem ismerte?
Nem, asszonyom. Csak hallottam róla.
Ő egy országon belüli Commanche.
Elvileg a feleségét elfogták az indiánok.
Azóta is keresi.
Amikor meghallja, hogy elkaptak egy fehér nőt,
fogja a puskáját, és már megy is.
Oda, ahol a nő van.
Persze, szerintem a felesége már halott.
De ugye a remény hal emg utoljára.
Azt hihetnénk, hogy feladja, mert már régóta nincs meg a felesége.
De nem.
Sosem fogja feladni.
Elég nagy szerelem lehetett.
Vicces dolog.
Ben utálja, de szerinte rendes ember Cody.
Mrs. Lowe, van valami amit tudnia kell.
Ben és én...
már láttunk sokmindent...
sokmindent ami...
Azt próbálom mondani, hogy,
nem számít, mi történik itt,
ha közel akar kerülni Codyhoz, akkor tegye meg.
Értem, Dobie! Igazad van!
- Ben. - Hello.
Talán mégsem kéne megölnünk a nőt, és Codyt,
Tudom, hogy egy csomó pénz, de...
Van fogalmad róla, mennyi ideig lesz elég nekünk az a pénz, Dobie?
- Három évig? - Tovább.
Most hogy meghalt Frank
szükségünk van egy olyan emberre, mint Cody.
- Ne bántsuk őket. - De!
Így esélyük sincsen.
- Ha már mindenképpen megcsináljuk, terv is kell... - Már van.
Van? Mikor csináljuk?
Hamarosan.
Itt van a tisztás.
Mit gondolsz, Cody?
Tartsátok az állatokat.
Hát átértem a végére, akkor gyertek át.
Mi van, ha nem éri meg?
- Nincs más választásunk. - Cody.
Kapd el.
Dobie, maradj a nővel.
Azt mondtam, ne gyertek utánam.
Akkor megölt volna, Cody.
Még jó, hogy nem volt itt a nő.
Legalább már megdolgoztam azért, az 5.000 $-ért.
Megyek a lovakért.
- Most ne mozogj! - A lábam rendben van, Mrs. Lowe.
- Van valami whiskyt? - Nem, asszonyom.
De Bennek van valami kenőcs, attól elvileg hamarabb begyógyul.
Ostoba dolog volt egyedül kilovagolni a semmi közepére.
- Csoda, hogy nem öltek meg. - Megpróbálták.
Itt van.
Nyugi, nem meginni kell.
Ez fájni fog.
Egy mérföldnyire vannak, és ránk pályáznak.
- Komolyan? - Igen, jó sokan vannak.
- Ez azt jelenti, hogy a hegyekbe indulunk. - Nincs más választásunk.
Nem baj, ha holnap még nem leszünk Lordsbourgban.
Még jó, asszonyom.
Csak körbenéztünk, mielőtt lefeküdnénk aludni.
- Jól tettétek. Az ember nem lehet elég óvatos. - Igen.
Erről jut eszembe egy történet.
Volt pár fiú akik ugyanabban a cipőben jártak, mint mi.
Csak lovagolt, de semmit sem terveztek meg.
- Egyszer megtámadták őket. - Na és?
- Szóval, azt mondta nekik. - Mondta nekik?
- Meg ne próbáljátok! - És? Megpróbálták?
Meg. De nem kellett volna.
Ez egy nagyon szomorú történet, Cody.
Nem annyira.
Ha neki sikerült, akkor nekünk is összejöhet.
- Még nincs vége. - Mi történt a másikkal?
Ő a fegyverével figyelmeztetett.
Adja azt ide, nagyon éhes vagyok.
Köszönöm, asszonyom.
Nagyon jól főz, Mrs. Lowe. Bár egy nőnek jól kell tudnia főzni.
Tudja, én jó szakácsnak tartom magam.
Mrs. Lowe, hiányozni fog.
- Szeretne egy kis kávét? - Köszönöm.
Holnap biztosan Lordsbourgban leszünk, ugye?
Igen, asszonyom.
- Mr. Cody, félek. - Fél?
Az az érzésem, hogy már semmi sem lesz ugyanaz.
Dehogyis nem.
Pedig nem.
- Dobie mesélt a feleségéről. - Igen?
Gondolom szerette őt nagyon.
- Nem marad Lordsburgban? - Nem, asszonyom.
Reméltem, hogy velünk marad, akkor minden könnyebb lett volna.
Mrs. Lowe, amit Dobie mondott, az 10 évvel ezelőtt történt.
Sosem tudom elfelejteni teljesen,
mindig eszembe jut.
ÉS tartozom ennyivel a feleségemnek.
Kelj fel.
Dobjátok el a fegyvereiteket.
Üljetek fel a lovaitokra, és menjetek el innen.
Mivan?
Vagy elmentek, vagy megöllek titeket.
- Ezért még megfizetsz, Cody! - Lehet. Mozgás!
- Tudod mit, Ben? - Mi az?
Örülök, hogy vége. Örülök, már nem kellett megölnünk őket.
Jó nem lesz 5.000 $-unk, de így minden jobb.
Legalább nem tapad vér a kezünkhöz.
És legalább van két öszvérünk is.
De örülök, hogy ez lett a vége.
Lefogadom, hogy bezzeg ennek te nem örülsz, Ben.
- Dobie. - Igen?
Régebben még mondtam, hogy van egy tervem.
- És? - Nos, még mindig megvan.
Nos, itt vagyunk.
Mr. Cody erre fog jönni, a nővel.
Az egy dolog, hogy erre jön, de nincs puskánk, Ben.
Nincs?
Ha Lordsbourgba megy, csak erre jöhet.
Már csak meg kell várnunk őket.
Rohadt állatok, a szívbajt hozták rám.
- Ben. - Hello.
Kiszállok.
Hová mész?
Amikor azt hittem, hogy vége, akkor boldog voltam.
Viszont most nem vagyok boldog.
Tudod te mennyit kapunk a nőért?
Engem nem csak a pénz érdelkel, Ben.
Dobie! Dobie!
Várj meg itt.
Lane tette. És ezekszerint van fegyvere.
Maradj itt, itt nem eshet bántódásod.
Ezt tedd el, még jól jöhet!
Lane!
Hello.
Dobd el a fegyvert!
- Esélyt sem adsz, Cody? - Megölted Dobiet!
- Tisztességes harc volt. - Tisztességes valakit hátbalőni?
- Ő bolond volt. - Attól függ, hogyan nézzük.
Nem tudom szavakba önteni, hogy mit érzek, Cody.
Emlékszel amikor a kanyonnál
Commanche lövöldözni kezdett?
- Emlékszem. - Vicces volt.
Dobd el a fegyvert!
Megfordulok, megöllek, és elviszem a nőt.
- Én a helyedben nem tenném. - Te nem...
- De én igen. - Ne csináld, Ben.
Szép lövés!
Mire képes az ember a pénzért.
Mire képes. A pénzért...
Anyu! Anyu! Anyu! Anyu!
Nancy?
Én Vagyok az, John! Itthon Vagyok.
Segíts apádnak!
Sosem mondta.
Ha ismerte Volna a férjem,
tudta volna, hogy csák ezért nem jött utánam.
Mostmár értem, asszonyom.
Köszönöm, Mr. Cody.
Szia, édesem!