www.titlovi.com
Neko mi je jednom rekao da ako dovoljno dugo stojiš mirno u šumi
videćeš znakove skrivenih borbi između sila života i propadanja.
Da preživljavanje same šume zavisi od ishoda.
Dobrima treba sva moguća pomoć. Ako ne verujete...
Dobro pogledajte. Ako i dalje ne verujete,
pogledajte još bolje.
Treba ti prevoz? -Ne treba mi tvoja pomoć.
Ponestaje ti grana, batice. -Svejedno mi ne treba tvoja pomoć!
Zašto nisi s grupom? -Sam letim brže.
Kako ne shvataš? Nisi jedini u ovom timu.
Viči na njih za promenu! -Čuješ li ti to?
Šta da radim s ovim malim? U pravu si.
Imaš ti i svojih problema.
Ti si Listaš. Znaš koliko je danas važan dan. -Znaš šta?
Možda nisam pravi za to. -U tome i jeste problem. Jesi.
A meni je dojadilo da čekam da to dokažeš. Nađi svoju pticu
i vrati se u Mesečev Gaj kad završiš. -Šta? Sada nećeš da mi pomogneš?
Upravo jesam. -Super.
Mogu da skočim odavde. Pratiću onog što je zadnji pao.
O, pristiže!
Sigurno nema ovakvih buba u gradu. -Da, već mi nedostaje.
Ona priča! Nešto te muči, mala?
Šta reći neznancu? -Neznancu? Ti i ja se poznajemo 20 minuta.
Ne ti... Lari.
Mislim na onoga kod koga idem u posetu. -Ostavljam te kod nekog kog ne poznaješ?
U redu je, Lar. Nismo uvek bili stranci.
Možda će sada stvari biti drugačije.
To nije kuća. To se termiti drže za ruke. Bez uvrede.
Ne brini. Biću... -Zovi ako moraš brzo da bežiš!
Dobro.
Ima li koga kod kuće?
Dobro... U stvari, nema šanse. Trebao bih da pogledam ovu pčelu.
Da, da. Ne, upravo ovde je. I imamo... To je...
Ne, tu je. Dobro. Aha. Shvatam...
Napravljeno od polirane ljuske žira i kože? Možda od mišje kože.
Ispravka, nije mišja koža. Istina. Možda... Ili... Možda je krtica.
Zdravo, tata.
Marija Katarina? -Da. -Stigla si!
Da. -Nisam ni primetio da je to danas.
Uvek je tako. -Vidi nju!
Izgledaš kao majka. Kao što je izgledala.
Ovaj, izgledala bi... -Tata.
Želiš da razgovaraš o tome? -Hvala, ali čitala sam o pet stadijuma tuge.
Sama prolazim kroz to. Takva sam.
Zapravo bih htela da pričam o nečemu.
Vidi ko se vratio?! -Ozi? Još je živ?
Veći deo. Ostale su mu samo tri noge,
ali pobeći će prvom prilikom. Ozi, pozdravi je!
Dođi, momče. -Eto, ode.
Malo mu se poremetila percepcija dubine. I često trči u krug.
Sada je bliže nego inače. Seća te se.
Imam iznenađenje za tebe. Prati me.
Ozi, bez poljubaca! -Evo nas.
Dobro došla kući!
Kao da nikada nisam otišla.
Sve tvoje stvari su ovde. Lutke, fotografije,
tvoja kornjača. O, Bože.
Lepo što si se vratila, Marija Katarina. -U stvari, sada me zovu M.K.
M.K. Sviđa mi se, više je... Odraslo.
Moraš li da se javiš na to? -Ne. To je jedan od mojih senzora.
Čudno je što se sad aktivirao. Danas je vrlo neobičan dan. Pun Mesec je
i letni solsticijum, što se poklapa jednom u sto godina.
Znaš šta hoću da kažem, tu je jednostavno ludnica. Ja sam...
Sigurno ti treba vremena da se smestiš.
Ostaviću te. Raskomoti se Marija Kata...
Ne, ko je Marija Katarina? Mislim M.K.
Dobro, mama, trudim se. To je bio dogovor.
Hajde, mama, promaći će nam!
Hej, Listaši! -Šta, gde?
Kraljice Tara. Moramo da pričamo o današnjoj ceremoniji. Bogani su opet
upali na našu teritoriju. -Ne dobijaš dovoljno sunca. Da, to je Ronin.
I ja mislim da izgleda luckasto klečeći. Ali ne mogu da ga nateram da prestane.
Mislim da Bogani proveravaju našu odbranu.
Znate da će učiniti sve da vas zaustave u odabiru naslednice.
Ali ne brinite, imam plan! -Kad smo bili deca nije bio tako ozbiljan.
Želite li da čujete moj plan? -I imao je najslađi osmeh.
Slušajte, umesto javne ceremonije,
ja odem s manjim odredom, pretvaramo se da idemo na piće.
Zgrabimo pupoljak, donesemo vam ga, procveta, život u šumi ide dalje.
Uđemo, izađemo. -Ne ide to tako.
Odavde ne mogu da izaberem. Sve je u osećaju.
Dobijem ga od pupoljka, od šume, od svih nas.
Tu si. Zar ti nemaš osećaje, Ronine?
Imam. Osećam da je ovo loša ideja. Bogani nikad nisu bili ovako agresivni...
Nisam potpuno bespomoćna, znaš? -Svestan sam toga.
Ali vi ste svetlost šume. Brinuti se za vas moja je dužnost.
Je li to jedini razlog zašto to radiš? -Zar to nije dovoljno?
Ako ne postoji drugi razlog. -Vaše Veličanstvo? -Da?
Nisam golicljljiv. -Nekada si bio!
Dobro, shvatam tvoju zabrinutost, ali ovo je jedan dan
u sto godina kada mogu da odaberem naslednicu. Ako to ne učinim danas,
neće biti budućnosti koju treba štititi.
Mislim da nisam video pozdrav, Bogane!
Imali smo mali okršaj s Listašima jutros. Miš je nastradao u unakrsnoj vatri.
Pa sam ja dobio novi kaput. Baš je kao tvoj.
Jesi li saznao lokaciju njihove ceremonije?
Jesam, gospodine. Daleko je izvan naših granica.
Misliš njihovih granica? Listaši misle da mogu da nas zadrže.
Okružiti naše predivno ostvo truleži svojom odvratnom zelenom šumom.
Tako arogantno! -Sve u ime ravnoteže.
Dosta mi je ravnoteže! Koliko god šume uništili,
Kraljica je obnovi jednim zamahom ruke. -Moramo je saseći!
U korenu! -Upravo tako!
Danas ćemo im pokazati da ne mogu da zaustave trulež.
Ako kraljica umre bez naslednika,
Listaši ne mogu ništa da ožive. Ravnoteža se zauvek naginje na našu stranu,
ostavljajući tebe i mene vladarima uništenog i očajnog kraljevstva.
Neću te izneveriti! Tata. -Znam da nećeš.
Dobro ti stoji miš. Izgledaš mršavije.
Pazite! -Evo vašeg najboljeg učenika.
Gde si bio? -Ljutiš se?
Rekao si mi da se vratim i vratio sam se. Na ovome. -Želiš zasluge za to? Kasniš.
Nađi pravu pticu i vrati se svojoj grupi. -Znaš šta? Neću.
Šta si rekao? -Neću to da uradim.
Nisam više dete i dosta mi je što me tako tretiraš. -Pokušavam da ti pomognem!
Pazim na tebe. -Nisam to tražio od tebe!
Tvoj otac jeste. -Možeš da prestaneš.
Oslobađam te odgovornosti odgajanja mladog Noda.
Ne odlazi od mene. Ja sam tvoj komandir! -Više nisi.
Dajem otkaz.
Šta ti gledaš? -Ništa. Nemam mišljenje o ovome.
Svi zajašite!
Parada! Zabava! Osmeh!
Tata? Tata?
Je li ovo dobro vreme za... Razgovor? -Idi kući. Odmah dolazim!
Ozi! Prestani! Dohvati kameru!
Zašto imaš sigurnosne kamere? Zar ljudi ovde kradu stare novine?
O, ne, ne. Nisu to sigurnosne kamere.
Imam raširenu mrežu, kroz celu šumu.
Ne znam koliko ti je tvoja majka rekla o mom radu.
Ništa, samo da imaš ludo verovanje u
napredno društvo sićušnih ljudi koji žive u...
šumi i da ti je to uništilo karijeru. Da i ne spominjem brak.
Tako nešto. -Tvoja je majka imala divan smisao za humor. Ali nisam lud.
Znam da su tamo. To je intuicija. Naučna intuicija.
Ti mališani su veliki dio ekosistema. Njegov motor. Ja ću to da dokažem.
Evo. -Imaš zvuke šišmiša na iPodu?
Zašto? -Da ih proučavam.
Oni ti u stvari ne uleću u kosu. To je mit.
Ali pokušao sam da otkrijem frekvencije kojima pronalaze svoju vrstu.
Usporio sam zvuke i provukao sam ih kroz određene filtere
i pogodi šta sam čuo. -Glasove? -Da!
Nije li to ludo? -Dobro. Ako sićušni ljudi lete po šumi,
kako to da ih nikad nisam videla?
To je lako. Iz istog razloga ne možemo ni da ih čujemo.
Prebrzo se kreću. Kao insekti.
Nisi se nikad pitala zašto je teško ubiti muvu?
Moja teorija je da oni u stvari žive brže. Kao u drugoj dimenziji.
Koliko god mi mislili da smo brzi, za njih smo veliki, glupi i spori.
Jesi li ti video jednog od njih? -Znaš... Nisam...
Samo zato što nisi videla nešto, ne znači da ne postoji.
Znaš... To je... Hajde!
Moramo da razgovaramo. -Znam da je ovo previše za procesuiranje.
Mislila sam na nas. -O, ne. Uradićemo to zajedno!
Oboje! Evo. Ovo sam napravio za tebe.
Tata, ionako sam skoro dovoljno stara da budem sama
pa mislim da je bolje ako...
Ne želiš da živiš ovde? To želiš?
Ne želim to! Hoću da prestaneš sa svim ovim!
I budeš normalan! Hoću tatu koji nije...
Dobro, ovo je veoma važno. Upravo se događa nešto. Idem da pronađem...
Kuda ćeš? -Malo da istražim...
Nešto se sigurno približava. Gde mi je kamera?
Ti to ozbiljno?! -Moram da ih uhvatim u trenutku dok se to događa!
Inače ću propustiti priliku zauvek!
Sada propuštaš priliku! Slušaš li me? -Moraš da mi veruješ.
Tako sam blizu! Treba mi samo jedno malo otkriće. Ovo bi moglo biti to.
Rešićemo sve ovo kada se vratim! Obećavam!
Naravno, tata. Biću ovde.
U stvarnosti.
Zbogom, Ozi. Nisi ti kriv.
Lari, treba mi taksi. Kažem, pokupi me kod... Halo?
Nema signala! Ozi, k nozi! Stani!
Glumi mrtvaka! Kako si tako brz na tri noge?
Zar nije predivna? -Neverovatna je!
Pomakla se prema onom drveću umom.
Mama, mogu li da budem kraljica kad odrastem?
Dušo, ne ide to tako.
Danas, kraljica Tara daje svoju moć posebnom pupoljku
s kojim će se nastaviti život šume. Sve je vrlo misteriozno.
I... Dušo, šta to radiš?
Mama, uspela sam! -Šta to?
Dolazi! Nemoj da uradiš nešto da me osramotiš!
To bi uništilo moju priliku da budem Listaš. -Zašto želiš da budeš Listaš?
Imaju čudne uniforme. Ja volim kad sve slobodno visi.
Vidiš ovo, vidiš to? -Nemoj to da radiš. Odvratno je.
Hajde, znam da i ti imaš mali želudac.
Gospodo... -Vaše Veličanstvo. Zdravo.
Opusti se. To sam samo ja. Mrvice, Graktalo, vrlo lepa grupa pupoljaka.
Biće mi teško da izaberem jedan. Imate li vi omiljeni?
Vaše Veličanstvo, imali smo pravu debatu. -Stvarno smo se dvoumili.
Primećujete li pažljivo odabran izbor veličina, gustoće, boja?
Toliko je varijabila da ne smemo da žurimo. -Evo ga! Najveći od svih!
Može i tako.
Šta kažete na onog? -Ha? Onog?
Stvarno? Ali tako je... -Savršen! Savršen je!
Izvanredan izbor, Vaše Veličanstvo! Ponekad najveći nije i najbolji.
Rekao sam ti, Mrvice, ona ne voli velike pupoljke. Za razliku od tebe, ima stila.
To je to. To je taj.
Bogani.
Vaše Veličanstvo, idite u šumu!
Rekla sam ti da je super! -U formaciju! Poletanje!
To je to, Mrvice! Ovo je prilika da postanem List...
Šta? Da budeš šta?
Hajde, Ozi!
Imali smo brojčanu nadmoć i faktor iznenađenja. Zašto gubimo?
Strpljenja, sine. Šuma nije narasla za jedan dan.
Ali mi možemo da je uništimo u jednom danu. Zar ne? -Tako treba!
Ti uzmi pupoljak, ja ću kraljicu.
Dobar! Koristiš moje poteze, klinjo!
Vaše Veličanstvo, pođite sa mnom! -Odvedi je na sigurno,
moram da ih odvedem dalje od rulje! -Moja ste junakinja!
Dobro, možda si bio u pravu. -Podsetite me da likujem kasnije.
Sine, ne!
Jeste li dobro?
Moj Bože, to je strela! Da je izvučem?
Ne znam šta da radim! -Odnesi pupoljak Nim Galuu.
Nim šta? Treba vam doktor!
Neka neko pozove... Šta je ovo?
To je život šume.
Tako ozbiljan.
Mnogo mi je žao. -Šta ti je rekla?
Nešto u vezi glave ili gnua.
Nim Galu? -Čuvar svitaka. -Bez Tare ne znamo ništa o pupoljku.
Možda on zna. Odvedi Listaše u Mesečev Gaj.
Utvrdi ga. Čuvaj sve.
A vi? -Mandrejk će tražiti pupoljak,
ali neće tražiti Listaša koji putuje sam. -Nisam to mislio.
Znam šta si mislio. Javiću se kad stignem do Nima.
Ko ste vi? Je li ovo neka predstava?
Ili nekakva... To je jedna velika buba. -Nije. Zapravo je prosečne veličine.
Šta je onda? Ja sam sićušna?
O, ne! Ne!
Ne, ne! Šta... -Ni ja nisam siguran zašto te kraljica dovela ovamo.
No dala ti je taj pupoljak. Moraćeš poći sa mnom. -Učini me velikom! -Molim?
Ne idem nikuda dok me opet ne učiniš velikom.
Ne bavim se magijom. Pričaj s Nim Galuom o tome. On će možda znati. -Možda?!
Opa, ne tako brzo, vojničino! Ne smeš da drmaš pupoljak! Dobro?
Posebno kad je pripijen uz nešto tako divno. -Puževi koji govore?
U stvari, on je puž. Ja sam golać.
Nemam kućice, mala. Samo me usporava.
Ronin, zar ne? Vođa Listaša? Vaš sam veliki obožavatelj.
Ono što radiš vilicom... Da, to!
Mi smo službeni čuvari pupoljka, gospodine. -Ne može preživeti bez nas.
Održavamo ga vlažnim. -Vlaga nam je posao!
Šalite se? Ne šalite se.
Dobro. Vest o kraljičinoj smrti će se brzo proširiti.
Moramo brže da putujemo. Uz ovaj dodatan teret trebaće nam još jedna ptica.
Ptica? Naravno.
Jeste li vi kojim slučajem deo naprednog društva
malih ljudi koji žive u šumi?
Neki su napredniji od drugih.
Još jedan krug i svi su željni pobede.
Gledaoci su navalili na klađenje.
Kad ti kažem! Ovde pripadam.
Pripadaš na začelju jata. -Mislim na trkanje.
Neka najbolji pobedi. To je jedino pravilo. Niko ti ne naređuje.
Previše pričaš i ne pobeđuješ u ovoj trci! -Pardon! Ne čujem te!
Prebrzo jurim!
Dobra ti je ta vreća buva. -Ptica nije najbitnija, nego kako je jašeš.
Da? Dokaži to. Donesi!
Evo prljavog poteza! Publika upravo to želi da vidi. -Poslednji krug!
Ovo je trka pticama, ne parada. Izgleda da Nod ide prenisko.
Samo malo. Ali nije izleteo!
Ne dajte da vas zavara njegova stara ptica! Klinja se vraća!
Znaš šta ćemo uraditi ako pobediš? -Ne znam. Izgubićete?
Zadnji je krug. Kljun uz kljun, krilo uz krilo! Pobednik je Nod za dužinu pera!
Kladim se da je publika puna srećnih gledaoca.
Ne možete bolje? -Šta kažeš na ovo?
Bolje je. -Nod, znaš da mi se sviđaš.
Da, i vi se meni sviđate, g. Bufo. -Ali nisi uradio kako smo se dogovorili.
Dogovorili smo se da ćeš da izgubiš.
Ali ti si pobedio. -Nisam ja kriv što sam brz.
Ako hoćete da izgubim, treba mi bolja konkurencija. -Timski rad!
Kad bi razumeo to, Listaši te ne bi izbacili.
Nisu me izbacili. Ja sam otišao! -Divim se tvojoj nezavisnosti, Nod.
To će mi nedostajati. Nahranite nekog njime. Predlažem zmiju.
Ma ne. Zmije te celog progutaju. Ako ga stavite u stršljenjak... Spektakl!
Vidi, to je Ronin, zaštitnik slabih. Kršitelj zabava.
Došao je da nam pokvari zabavu.
Nisam vam je skroz pokvario, dozvolio sam vam da ga udarite. -Dva puta.
Odskači, žabice. -Polako, Ronine. Tamo je velika šuma.
Čak i Listaši moraju da spavaju. -Uzalud ti trud, ne vraćam se.
Ne molim te. -Shvatam. Obrnuta psihologija.
Neka osećam krivicu. Neka ja molim tebe. -Nisam se vratio po tebe.
Kraljica je mrtva. -Šta? Kako?
Zaseda Bogana. -Ronine, ne znam šta bih rekao.
Bila ti je... Žao mi je. Šta će biti s nama? Sa šumom?
Ako ne odnesemo pupoljak Nim Galuu, šuma će da umre. -Samo da uzmem sedlo.
Šta? Ne! Nisam od tebe tražio pomoć.
Stvarno? Meni se čini da ti treba jahač sa mojom...
Sposobnošću da prima udarce? Situacija je očajna. Ne želimo da bude bez nade.
Dobro. Ko je s tobom? Ko jaše na čelu?
Uzmi sedlo. -Idem po sedlo.
Ovo nema smisla!
Marija Katarina, nećeš verovati ovim očitavanjima! Do neba su!
Vetar, kiša, munja... I ptice su letele po oluji!
I... To nije normalno. Što dokazuje... Što bi dokazalo... Uspeo sam!
Znaš šta? Pripremiću nešto za jelo pa ću sve da ti ispričam.
Ozi, šta radiš napolju? I ti si to video? Reci mi da si sve video.
Marija Katarina! MK! MK, o čemu si htela da pričaš?
Šta? Šta je bilo, Ozi?
Ja sam Nod. -Ćao! MK.
Možeš li da gledaš u smeru leta ptice? -Ne brini se. Praktično sama leti.
Super, jahanje ptica mi je novo. -Ozbiljno?
I... -Moramo to popraviti! Stavi ruke oko mene.
Upravo smo se upoznali. -Dobro, ali bolje ti je da se za nešto uhvatiš.
Koji ti je đavo?! -Znaš li koliko je teško uraditi to i ne pasti?
Sad znam! -Nod! To boli pticu.
Pokušavam da situacija ne bude... Napeta.
Šta je to uradilo? -Mandrejk.
Tarine moći su ga držale pod kontrolom.
Sad ništa ne može da izleči ono što on uništi.
Osim tog pupoljka.
Moramo okolo. -Zbog samo jednog izvidnika?
Jesi li ikad video samo jednog Bogana?
Čvrsto se drži za mene. -Još uvek te jedva znam! -Stani!
Prema tlu!
Ovuda!
Drugim putem!
Šta je to bilo? -Nikad nisi videla Bogana?
Baš si imala srećno detinjstvo. Idemo, pregrupišimo se.
Tamo gore gde su ona čuda? Skoro su nas ubili!
Ne okreći se. -Nije valjda Bugi?
Počni da hodaš prema meni skroz polako.
Pa to je miš! Ćao, mišiću! A ja sam htela da pobegnem.
Šta to radiš? -Vidi njegove ručice i brčiće.
Hej! I ja sam tu. -Skoči! -Ne mogu da skočim tako visoko!
Jesi li video šta sam uradila? -Napolje! Iskoči napolje!
Baš super. Hej! Ovde sam!
Cica maca.
Zgodan rep. Savitljiv.
Imaju vrlo osetljive brkove. -Imao sam situaciju pod kontrolom.
Jesi li dobro? -Tata, kakav sam zbrkani san sanjala!
Bilo je puževa koji govore i sićušnih vojnika i...
Čoveče! -Pokret.
Srešćemo i veverice. Novi raspored sedenja.
Ti jašeš sa mnom. -Hvala.
A ti sa puževima. -Odvratno!
Imamo li nas dvojica problem? -Mislim da nemamo.
Šta je ono bilo? Malo ste pričali? Baš slatko. Pokušavaš da se ubaciš?
O čemu ono pričamo? -Muškarce veže jedan kodeks.
Manje-više glasi ovako: Prvi sam je video!
Ti si puž. -Da, i? Misliš da bi htela tebe? Pogledaj se!
Pa da, ne možeš. Oči su ti u glavi.
Šta je bilo, ravnoglavi? Plakaćeš? Da pozovem tvoju ravnoglavu mamu?
Je l' ti jasno da me ne vređaš? Samo mi se povraća od tebe.
Upozoren si.
Ako si sad zauzet, vratiću se kad završiš sa uređenjem vrta.
Sigurno se pitaš zašto sam te pozvao.
Doveli su me pod pretnjom koplja. Kakvo je to pozivanje?
Ostavio sam ti noge u komadu. -Komedija, super.
Smešan psihopata. -Priča se da je Listaš Ronin bio kod tebe
i da je možda spasio kraljevski pupoljak. -Čuj ti to!
Rešio si se kraljice, a pobegao ti je pupoljak?
I ostao si bez svog generala idiota. -Taj idiot je bio moj sin!
Naravno da je bio. Bio je zgodan na tebe. I sivog tena punog zdravlja.
I pun opraštanja. -Začepi!
Šta ćemo, Bufo? Govorićeš ili kreketati?
Kuda nose pupoljak?
Čisto je.
Zašto je s nama? Ne pomaže nam.
Kad se ne ponaša kao kreten, dobar je letač.
Mogao bi da bude i najbolji. I njegov otac je bio moj prijatelj. Pomažem mu.
Mnoštvo lišća, jedno drvo. -Šta to znači?
Svi smo mi pojedinci, ali smo povezani. Živimo po tom načelu.
Možda ste vi ujedinjeni, ali ja sam sama. -Niko nije sam.
Nije čak ni on.
Nod, kakav je pogled?
Stigli smo. -Mislio sam da smo na tajnoj listaškoj misiji.
Koliko je ljudi kraljica ispričala o tome? -Traže odgovore.
Niko ne zna da kraljice više nema. Samo da se palež širi.
Taj Nim to može da im kaže? -On je čuvar naše istorije.
Ali možda čak ni on ne zna za kraljicu. Nije uvek u toku sa događajima.
Ali će pomoći? On je šumski stari mudrac.
Više ludi stric. -Umrla je cela livada!
Sve je bilo zeleno, a sad je nestalo. -Odrastao sam na toj livadi.
Zašto kraljica ništa ne preduzima? -Ako joj se nešto desilo, sve će istrunuti!
Nema nam spasa! -Saberi se!
Pardončić.
Prijatelji! Susedi!
Pripremite se da vam brige... Nestanu.
Znam da su glasine... Letele!
Ali istina nikad nije toliko loša koliko se čini. Upravo sam se vratio
iz dubine ovog drveta. Sa godova znanja.
Gde je sačuvana svaka uspomena, svaki događaj u šumi.
U ovim svicima.
Popišanci jedni, nešto ću vam reći, obrišite suze, sve će u redu biti.
Za vražji bol uopšte ne brinite, godovi znanja znaju sve.
Svici koji nam trebaju sad su ovde...
Neko kaže šargarepa, a neko mrkva. Ovde jasno piše da je kraljica...
Šta? -Hoću reći... -Reci nam šta piše unutra!
Sve će biti u najboljem redu...
Ronine! Jesi li čuo za kraljicu? Grozno! -Znam.
Nešto moramo preduzeti! Ne smemo dozvoliti da svi počnu da paničare!
Da, zato smo... -Pupoljak! Moramo sakriti kraljevski pupoljak daleko...
Zašto ste ga ovamo doneli?! -Kraljičine poslednje reči su bile:
"Odnesite pupoljak Nim Galuu." -Ništa više? A uputstva? Poruka nekakva?
To su joj bile poslednje reči. Ti se ne razumeš u čarolije?
Ne bih rekao da sam stručnjak za čarolije. Imam harizmu.
Možda sam i šarmantan. -Znaš ili ne znaš šta s pupoljkom?
Nemam blage veze. Ali znam gde mogu da pogledam. Za mnom! -Evo ga!
Ne, na ovu stranu.
Godovi znanja!
Ovde stvarno postoji zapis svega što se dogodi? -Da.
Pročitao si sve ove svitke? -Samo sam ih prolistao.
I ovaj događaj je zapisan? -Naravno.
A ovaj? -Da. -A ovo?
Da. -A ovo?!
Aha. To bi ovde trebalo da piše. Hvala, Marti.
Kako procvetati pupoljak. Za to moram da se vratim daleko u prošlost.
Evo ga. Da vidimo.
Kako se brinuti za pupoljak. Držati ga vlažnim.
Dobre vesti: Jednom kad ga kraljica odabere,
procvetaće bez obzira na sve. Ali mora da se otvori večeras
obasjan punim Mesecom kad dostiže vrhunac.
Aha. Ravnodnevica, pun Mesec, vrhunac. Spominje to više puta.
Šta ako ne procveta na mesečini? -Nije jasno. Nedostaju zadnji delovi.
Biću iskren. Termiti nam prave probleme.
A već sam mislio da nam nema spasa. Ovo zahteva proslavu!
Zaslužili smo je.
Stani malo. Ovo će da zvuči čudno, ali ja nisam deo ovog sveta.
Možda u ovim svicima piše kako mogu da se vratim kući.
Svici ne pretkazuju budućnost.
Samo nas vode uz znanje iz prošlosti. Odlična rečenica!
Jeste li zapisali to? -Ne možeš da mi pomogneš?
Nisam to rekao.
Ne mogu to da čitam. -Samo je prašnjavo. Oduvaj prašinu.
To si ti! Ali videla sam te kako se pretvaraš u leptira.
Priđi bliže. -Savršeno!
Možeš učiniti da opet budem velika. -Bliže.
To je uspomena. -Ako sad možeš da me čuješ, znači da si stigla do Nima.
Pupoljku si potrebna. Ja više ne mogu da budem uz njega.
Ne, nemoj! Kako si mogla da mi ga daš?! Ne razumeš.
Moram da idem kući. Ovo nema nikakve veze sa mnom. -Ovde si s razlogom.
Možda još uvek ne vidiš veze. Ali to što ih ti ne vidiš,
ne znači da ne postoje. Znam da se bojiš.
Ostani sa pupoljkom. Budi s njim kad procveta,
a onda ćeš dobiti natrag ono što si dala.
Dobićeš natrag...
To je bilo intenzivno. Moraću da pročitam više tih svezaka.
To znači da mogu da odem kući.
Ako toliko žudiš za domom, zašto si ga napustila?
Mani se mača, Ronine. Gotovi smo.
Nismo gotovi dok pupoljak ne procveta. Odnećemo ga kući u Mesečev Gaj.
Pripazi ga dok ja ne javim ostalim Listašima da nas očekuju.
Pomogao sam ti da stigneš ovamo, ali se nisam predomislio.
Misliš da ako više nisi Listaš, da nisi deo ovoga?
Sudbina tog pupoljka utiče na sve nas.
Kraljice zaista više nema. Ali kao i uvek, pazi na nas.
Čak i u njenim poslednjim trenucima.
Noćas kad ovaj pupoljak procveta, nova kraljica će se roditi. Znam da ste tužni.
I ja sam. Ali Tara ne bi želela da je oplakujemo.
Želela bi da slavimo njen život i život šume!
Ostani s njim i nemoj da izgubiš mač.
Mislim da nisam izazvao najbolji prvi utisak. -U redu je.
Još se nikad momak nije za mene borio protiv miša. -Ti nisi iz ovih krajeva?
Zašto to misliš? -Da jesi, pamtio bih te.
Idemo na neko tiše mesto? -Da li bi se Ronin složio s tim?
Rekao je da pazim na pupoljak, ali nema sigurnijeg mesta od Nimova drveta.
Mislim da je samo uznemiren zbog kraljice. Nešto ću da ti pokažem. -Šta?
To zapravo postaje sve lakše. Što je...
Uhvati se. -Šta? -Zagrli me. -Ali tek sam te upoznala.
Želiš da ga jašeš ili ne?
U svicima piše da nikako nisi mogao da je spasiš, Ronine. Moraš to da znaš.
Pošalji poruku Listašima. Neka znaju da je pupoljak na sigurnom.
I da ga nosimo kući. -Čuli ste ga. Idite i recite im. A kod Nima je žurka!
Ili ćemo samo ono prvo.
Moram da priznam, leteti je lepo. Ali ovo je jahanje sa stilom.
Da. Znaš, ne mogu ovo svi.
S jelenom moraš da budeš nežan. Moj tata me je naučio kako to ide.
To mi je jedna od najboljih uspomena na njega. -Sigurno ti mnogo nedostaje.
Znam kakav je to osećaj.
Vinska mušica, a? -Kakav je osećaj imati tako kratak životni vek.
Super je, gospo'n, kad odrastem... Da sam barem u životu postigao više, Džoni.
Šuma se trese dok skromna vinska mušica umire.
Izvinite! Izgubio sam nešto meni veoma drago.
Ostavila mi ga je prijateljica koja više nije s nama.
Našli ste ga! -Ako želiš da uzmeš ovaj pupoljak,
moraćeš preći preko nas. -Opustite se.
Neću da ga povredim. Potreban mi je živ.
E pa, mi jedini znamo da ga održimo u životu.
Hvala na savetu.
Morao si samo da ostaneš uz pupoljak. -Ali mislio sam...
Misliš li ti uvek samo na sebe? -Krivica nije samo njegova! -A ti!
To sam očekivao od njega, ali mislio sam da ti znaš bolje.
Mnogo nam je žao! Dobro? Samo smo... -Ne zanima me.
Bio je to zadnji komadić kraljice koji ću... Koji će bilo ko od nas ikad imati.
Kraljica ga je dala meni. Trebala sam da budem tu s njim.
Učiniću sve kako bih ti pomogla da ga vratiš. -Cenim ponudu,
ali Šuma Miševa je preopasno mesto. -Ali ne možeš da ideš sam.
Šta je s lišćem i drvećem koje si spominjao? Nim, reci mu.
Mesec se pojavljuje. Ovo je vreme ili za cvetanje ili za smrt.
Ako niko nema bolji plan... -Šta ako se ušunjamo? Prerušeni. -Super ideja!
Ja ću da budem skakavac, a ti možeš biti moja cura cvrčak.
To je opasno. Možda poginem. Mislio sam da voliš to.
Nemam oružje i oklop. A ti?
Znam gde to možemo da nabavimo.
Dakle? -Moram da priznam, 6 ruku su bolje od 2.
Barem po mom iskustvu.
Možda bi trebao čvrsto da se uhvatiš.
Moj sin se rodio u ovakvoj noći. Ovu su njegovi mlečni očnjaci.
A ovo je prva koža koju je skinuo. Bio je velik za jednu larvu.
Bio je na majku. -Tvoje priče su dosadne i mučne.
A Listaš mi ga je uzeo. Tako da ću i ja uzeti nešto njihovo.
Osnovni bonton. Oko za oko.
Krelac! -Noćas će vaš pupoljak procvetati ovde.
A kad pupoljak procveta u tami, onda tami i pripada.
Postaće moj mali mračni princ.
Uništiću šumu pomoću onoga za šta ste se nadali da će je spasiti.
Nevoljno ti ovo saopštavam. Ali to ne piše u svicima.
Piše na komadu kog ja imam.
Boganski oklop, gde je? -Tamo preko.
Požurimo.
Hajde!
To je bilo fenomenalno!
Diži se. -Nalepila se prašina za mene.
Nemoj! To je metal. Ne diraj to!
Prekinite! -Prestani! -Ne, ti prestani!
Ne radim... -Prestani!
Ne radim ništa...
Hajde.
Neke od ovih stvari su mi poznate. To je moje sedlo.
Gde smo mi to?
Ovde živi ovaj tip!
Ne mogu da verujem! Luta šumom kao medved već godinama.
Većina gazitelja dođu i odu, ali ovaj tip je neumoran. -Čekaj. Gazitelji?
Aha. Slični nama, ali veliki i glupi i usporeni.
Uvek gaze svašta. Gazitelji. -A ovaj je opsednut time da nas nađe.
Predstavlja sigurnosni rizik. Ne sme svojim nožetinama u Mesečev Gaj.
Svojim divovskim, ogromnim, mlohavim, prljavim, smrdljivim...
Shvatila sam. -Pa smo ga skretali s pravog puta.
Znači, samo se zezate s njim? Ali našao je sve ove stvari!
Pronalazi samo ono što želimo da pronađe. Pogledaj njegovu kartu.
Traži svuda, samo ne onde gde smo mi. -Obožavam njegov govor.
Vidi ovaj cvet.
Povredio sam lakat. -Mislim da je to pomalo zlobno.
Ko je to rekao? -To je njegovo životno delo.
On mi je tata! -On ti je šta?!
Ja sam gaziteljka. -Ali šta se dogodilo? Smanjila si se?
Da! I on to zna. -Ozbiljno?
Ovaj dan je svima bio čudan. -Imaš problema s gaziteljima?
Jedan gazitelj je zgazio mog ujaka. -Isuse! Stvarno?
Ne, zezam te.
Jesam li preterao? -Probaj ponovo. Možda te udari jače.
Oprosti.
Izgleda da je u pravu što se mene tiče, ha, Ozi?
Jedino što uspevam je da oteram ljude od sebe. -Ne, tata! Nije tako.
Tu sam! Bio si u pravu u vezi svega! Ne prestaj da tražiš. Ne sad.
Tata! Tata, samo se okreni!
Ozi, bez ljubljenja.
Kako izgledam? -Strašno, kao i uvek.
Jesi li dobro?
Bežite!
Ozi, hoćeš li, molim te, da prestaneš!
To! Ovde su! U mojoj kući!
Povredio sam lakat!
Jeste li čuli? Rekao je to!
Ne! Ne puštaj!
Ćao, maleni moj prijatelju! -Tata!
Tata!
Idemo! -Ne možeš da ostaneš. Sad si s nama.
Vratiću se ubrzo, tata. Obećavam.
Hajde, M.K.! Moramo da idemo.
Misliš da je on dobro? -Aha, biće on dobro. Glave su im kao kamenje.
Pametno kamenje.
Ovde ima veoma puno ružnoće. -Smrdi kao da je nešto umrlo ovde.
I jeste.
Kako znaš kuda treba ići? -Već sam bio ovde.
S tvojim ocem. -Nikad mi nije pričao o tome.
Nije imao priliku.
Kako je moj mračni princ? -Dobro je.
Odlično! Jer ako on umre i vi umirete. -Znamo, već si rekao to.
Šta veli ružni? -Molim? -Ništ'.
Eno našeg izlaza. Naći ćemo se ovde kad uzmete pupoljak i puževe.
Kako da ih nađemo? -Pratite sluz.
Zar ti ne ideš s nama? -Pobrinuću se za to da vas niko ne prati.
Ne brinite. Vi ste dobili lakši zadatak. Moj je zabavniji.
Pogledajte! Listaš!
Pojednostaviću vam. Ja bežim. Vi pokušate da me uhvatite.
Idemo.
Kad ponovo narastem, vraćam se ovamo sa sprejem protiv insekata.
Mrvice! Graktalo! -Tu dole smo!
Rekoh ti da će doći po mene. Cura je očarana mnome.
Dodaj mi pupoljak. -Ma daj!
Trebao bi da poradiš na stisku, stari moj. Pomalo ti je ženskast.
Ne, ne, ne!
Požurite pre nego što se stražari vrate. -Prekasno!
Imam plan. Brzo! Svi se sakrijte u svoje kućice!
Imam drugi plan.
Brzo! -To boli!
To su moje oči. -Zar ne možeš brže?
Malo je teško. A i vučeš me za mozak!
Ronine! Kakvo iznenađenje! Dolazi mi tako malo gostiju.
Možda je u pitanju smrad smrti. Nekim ljudima se ne sviđa.
U redu je. Ronin je stari...
Kako zvati nekoga koga veoma dugo poznaješ i oduvek želiš da ga uništiš?!
Očekivao sam da ćeš doći. Ali nisam mislio da ćeš doći sam.
Ko je rekao da sam sam?
Kakav ti je plan? Stotine Listaša, a nas na hiljade.
Nemoj da laskaš sebi.
Sad me je jednostavno sramota.
Totalno sam se predobro pripremio.
Idi! Idi!
Bojim se da ćete shvatiti da je mnogo teže izaći odavde nego ući unutra.
Ronine, drži se! -Idite! Odnesite pupoljak u Mesečev Gaj!
Ne odlazim bez tebe! -Sad počinješ da zvučiš...
Kao Listaš.
Hajde!
Čekali smo vas. Gde je Ronin?
On... Dao nam je fore.
Ali Bogani nisu daleko iza nas.
Uspeli ste! Znao sam da hoćete. -To si pročitao u svicima?
Neke stvari se jednostavno znaju.
Da vidimo. Mesečina dolazi ovamo. Kreće se ovuda,
stiže do pupoljka. Dok je Mesec na vrhuncu,
jedino tad može da procveta. -Znaš li šta to znači?
Mi smo sami samcati spasili šumu! Daj pet! Tu dole!
Možeš ti i bolje! -Kad se pupoljak otvori,
šta će biti s tobom? -Mislim da ću otići kući.
Valjda je to... -Aha. Valjda jeste.
Mandrejkovi šišmiši!
Ne napadaju. Samo blokiraju Mesec.
Jesi li spreman za ovo? -Šališ se? Brojčano smo nadjačani, nemamo vremena
i sudbina sveta je na kocki. Zašto bih ono odustao? -Vidimo se tamo gore.
Čim nađem svoju... Kacigu. Hvala.
Momci, treba mi uniforma i ptica!
To je... Vi... Dobro je. Sam ću to da nađem. Listaš se ne žali.
Šta to radiš? -Pomoći ću. -Čula si kraljicu!
Ako želiš kući, moraš da budeš tu s pupoljkom, kad procveta.
Zar nije to ono što želiš? -Trebala bih samo da sedim tu?
Nisam to rekao. -Onda idem tamo gore.
Nisam ni to rekao. -Nemaš ti pojma šta bi rekao.
Želim reći, ko se odriče svega zbog sveta koji uopšte nije njegov?
Tata. Moj tata se odriče! Moram po tatu!
Kuda ćeš? -Kraljica je rekla da sam tu iz određenog razloga.
Ovo je sigurno to. -To je moja cura!
Ma daj!
Mandrejk! Ide prema Mesečevom Gaju!
Graktalo! Pupoljak! Cveta u tami!
Tata! Hajde, treba mi tvoja pomoć!
Svi su oni u pravu u vezi mene, Ozi.
Sve ove godine sam jurio za stvarima koje ni ne postoje.
Čak sam i mislio da vidim svoju 5 cm visoku kćer u tegli!
Skrenuo sam. I razgovaram sa psom.
Hej, tata! Hajde, treba mi tvoja pomoć, tata!
Šta? Ne!
Tata, pogledaj me. Tu sam! Samo proveri kamere.
Ozi, molim te! Odlučio sam, dobro?
Tišina! Više me nije briga. Želim samo da nađem svoju kćer.
Tata, molim te, trebaš mi!
Dosta mi je, Bogane!
Tata!
Nemoj da se onesvestiš.
Neću!
Kako si me našao? -Primio sam tvoju poruku.
Bio si u pravu! -U vezi čega?
U vezi svega. Žao mi je.
I meni.
Kako si se tako smanjila?
Tata, bilo je to neverovatno! Oni postoje!
I treba im tvoja pomoć.
Za mnom!
Promašio si me. -Nisam gađao tebe.
Ovo su valjda jaslice. -Skroz si se izgubio!
Niz hodnik, skreneš levo, kad vidiš domara s čudnim okom...
Zaveži!
Moj mračni prinče, dođi tatici. -Mislim da mu se ne sviđaš.
Da znaš protiv koliko Bogana sam morao da se borim da stignem ovamo.
Ozbiljno, prestao sam da brojim. Šta je to jedan više?
Sve je stvarno! Zaista je tu!
Tata! Šišmiši! Moramo da ih maknemo od Meseca.
Tako je prekrasno! -Nemamo vremena!
Ali ono što je najvažnije...
Tata... Sad!
Hoćeš da kliknem na frekvenciju koja privlači...
Beži! Naći ću te, tata. Moram još samo nešto da sredim.
Stvarno ti se upliću u kosu!
Kad te ovog puta ostavim kao mrtvog, takav ćeš i ostati.
Koju ono malu izreku imate vi ljudi?
Puno lišća, nešto, nešto... Vrlo inspirativno.
Ali na kraju, svaki list padne i umire sam.
Niko nije sam!
Čak ni on.
Čuvaj ih umesto mene.
Evo onog osmeha.
Vaše Veličanstvo!
Izgledaš grozno! -Jesi li video koliko su me puta udarili?
To sam naučio od tebe.
Nećeš valjda da me nateraš da sad kažem sve što sam naučio od tebe?
Mnogo više bi naučio od svog tate. Ja sam bio prilično jadna zamena.
Ma kakvi, ne potcenjuj se. U zadnje vreme si pokazao potencijal.
Ma dajte. Samo recite jedan drugom da se volite. -Mislio sam da upravo jesmo.
Još si uvek tu. -Aha. Izgleda da sam propustila svoju priliku.
Žao mi je, ali ne baš u potpunosti.
Koji snažan stisak! -Šta se događa?
Jedna kraljica te je dovela ovamo. Šta kažeš na to da te druga vrati?
Uspeva!
Moramo da se oprostimo! -Zašto? Ti si deo nas.
Mnoštvo lišća, uvek sam govorio... Hoću reći, Listaši su govorili.
Nije da sam ja Listaš.
Ko to kaže?
Pronaći ćemo se. Samo prati sluz.
Hoću, Mrvice! -Stvarno odlaziš!
Zagrli me!
Uvek sam se nadao da ako joj dokažem...
Da bi ona... Znaš već.
Šta misliš? -Savršeno je, tata!
Osim što su čizme višlje i rukavi su duži i nose prave kacige, a ne žirove.
Zaista? Trebali bi ozbiljno da razmotre potencijal.
Izvoli, dečko.
Idi! Ionako je uvek za tebe.
Kako je na poslu? -Nije to posao kad voliš ono što radiš.
Mnoštvo lišća, jedno drvo. Tako ja uvek velim.
Šta to radiš, Listiću? -Listaš. Znaš da sam Listaš.
Ma nemoj? Nisam bio siguran.
Kako si, mala? -Ćao, Mrvice!
Razgovarali smo. -Na onom tamo drvetu piše "Začepi svoju gubicu".
Idi pročitaj. -Slušaj me, frajeru!
Momci, ne svađajte se. -Neće to biti svađa.
Isprašio bih ti guzicu s oba oka zavezana na leđima.
Da mi je i to da vidim, trbušino. -Nisam ovo hteo.
Mrvice! Izvadi ga iz svojih usta. Tata, moram da idem.
Idem da se družim s prijateljem i pužem golaćom. -To izgleda poprilično čudno.
Izvoli, nemoj da zaboraviš ovo.
Reci im za kacige od žirova. -Ili bi mogao i sam da im kažeš.
Hajde, Ozi!
Preveli: nebojsa66 & Subs Bros Inc. SR: M. M.
Čuvari šume: Tajanstveni svet
Preuzeto sa www.titlovi.com